ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/3692/25	
Суддя І інстанції – Стрельникова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В., 
розглянувши порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хет» до Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Грін Хет» звернулося до суду з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20.03.2025 року №ПС/ДН/2016/0538/CП-ФС, якою накладено штраф у розмірі 24 000,00 грн. на Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Хет». 
В обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність у діях позивача порушень вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року позовні вимоги було задоволено. 
Не погодившись з прийнятим Південно-східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що посадові особи управління діяли відповідно до ст. 19 Конституції України лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком № 509 та ст. 265 КЗпП України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою перевірки виконання суб`єктом господарювання припису щодо усунення порушень законодавства, виданого за результатами раніше проведеного заходу органом державного нагляду(контролю), начальником Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці видано Наказ від 20.01.2025 №49/ПС-ЗК «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» яким доручено зазначеним у наказі посадовим особам провести у період з 23.01.2025 по 05.02.2025 перевірку ТОВ «Грін Хет» за вказаними у наказі адресами здійснення господарської діяльності (магазини «Leprekon»). 
Також було оформлено направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 22.01.2025 №ПС/1/1596-25.
На підставі вищевказаних документів у період з 23.01.2025 по 05.02.2025 відповідачем було проведено позаплановий захід у формі перевірки у ТОВ «Грін ХЕТ» з питань перевірки стану виконання припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 20.09.2024 №ПС/ДН/28482/0026/П.
Під час здійснення такої перевірки посадовими особами відповідача уповноваженій особі позивача було вручено вимогу про надання документів №ПС/ДН/2016/0026/НД від 23.01.2025, в якій вказано у термін до 28.01.2025 надати відповідні документи, необхідні для проведення перевірки, перелік яких наведено у такій вимозі. 
Супровідним листом вих. №27-01/2025 від 27.01.2025 позивачем було направлено відповідачу на виконання вимоги від 23.01.2025 ряд документів. Разом з тим позивачем було надано не у повному обсязі документи бухгалтерського обліку витрат на оплату праці працівників.
З огляду на вказане вище, 29.01.2025 відповідачем було направлено відповідачу ще одну вимогу про надання документів №ПС/ДН/2016/0026/НД у якій зазначено про необхідність у строк до 31.01.2025 надати копії документів бухгалтерського обліку витрат на оплату праці працівників, а саме : відомості нарахування заробітної плати працівників ТОВ «Грін Хет» за період вересень 2024 року – січень 2025 року. Однак позивачем таку вимогу виконано не було.
03.02.2025 відповідачем було складено та направлено позивачу нову Вимогу про надання документів №ПС/ДН/2016/0538/НД та зобов`язано керівника надати копії документів бухгалтерського обліку витрат на оплату праці працівників, а саме: відомості нарахування заробітної плати працівників ТОВ “Грін Хет” за період вересень 2024 року – січень 2025 року у строк до 05 лютого 2025 року. 
Вимогу було направлено позивачу рекомендованими поштовими відправленнями із повідомленням про вручення.
Позивачем додано до позову копію листа-відповіді на вимогу про надання документів вих. №06/02/2025 від 06.02.2025 у якій зазначено, що надає засвідчені копії наступних документів: відомості зарахування заробітної плати працівників ТОВ «Грін Хет» за період вересень 2024 року – січень 2025 року. 
Також зазначає, що вимогу від 03.02.2025 було отримано позивачем 06.02.2025 у зв`язку з чим об`єктивно не мав можливості надати запитувані документи у строк до 05.02.2025. Ця обставина підтверджується доданим до позову скріншотом інформацій з офіційного сайту АТ «Украпошта».
Позивачем на підтвердження факту направлення відповідачу листа-відповідь на вимогу про надання документів вих. №06/02/2025 від 06.02.2025 разом із необхідними документами додано до позову лише копію опису вкладення до цінного листа. Однак доказів отримання зазначених документів відповідачем суду не надано. 
Натомість відповідач стверджує, що у визначений термін документи, передбачені вимогою від 03.02.2025 до перевірки не надано, що унеможливлює встановити факт виконання чи невиконання пункту 5 Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 20.09.2024 №ПС/ДН/28482/0026/1.
Зазначаючи, що вищезазначене свідчить про недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, відповідачем було прийнято постанову про накладення на позивача штрафу від 20.03.2025 №ПС/ДН/2016/0538/СП-ФС у розмірі 24 000 гривень. Як вбачається зі змісту постанови, підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю стало порушення статті 259 Кодексу законів про працю України, що виразилось у ненаданні позивачем законно витребуваних документів для проведення контрольного заходу.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було зафіксовано у належний спосіб факту порушення позивачем у вигляді недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а саме не було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, заходу державного контролю. Також відповідачем не доведено наявності самого порушення у вигляді недопущення позивачем до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, оскільки відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем вимоги про надання документів від 29.01.2025, а вимога від 03.02.2025 була отримана позивачем засобами поштового зв`язку лише 06.02.2025, тобто вже після закінчення строку проведення перевірки та строку для надання таких документів. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 4 Положення №96 Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 14 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Центрально-Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці.
Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин 1 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Частиною 2 цієї правової норми передбачено, що юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, згідно з абзацом 7 недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні тягне відповідальність у вигляді штрафу в трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі Порядок № 509).
Згідно з пунктом 2 цього Порядку у редакції, на момент виникнення спірних правовідносин, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім сьомим цього пункту) (далі уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі акта, про неможливість проведення заходу державного контролю.
Пунктами 3-4 Порядку № 509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45 - денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів.
Про дату одержання документів, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше, ніж через п`ять днів після їх отримання, рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту другого Порядку № 509, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, а другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
У разі відсутності підстав для складання постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у визначені Порядком № 509 строки.
При цьому як вірно зауважив суд першої інстанції, відповідачем в порушення Порядку № 509 не було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, заходу державного контролю.
Оскаржена постанова прийнята на підставі Акта, складеного за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 05.02.2025 №ПС/ДН/2016/0538. Як вбачається зі змісту цього акту, копія якого наявна у матеріалах справи, перевірка позивача була проведена, у тому числі зафіксовано порушення у вигляді невиконання позивачем деяких вимог припису. 
Отже вказаними обставинами підтверджується те, що відповідачем не було зафіксовано у належний спосіб факту порушення позивачем у вигляді недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні. Натомість вищезазначений акт свідчить про те, що перевірка була проведена, на чому вірно акцентував увагу суд першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявності самого порушення у вигляді недопущення позивачем до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, оскільки відповідачем не надано доказів отримання позивачем вимоги про надання документів від 29.01.2025, а вимога від 03.02.2025 була отримана позивачем засобами поштового зв`язку лише 06.02.2025, тобто вже після закінчення строку проведення перевірки та строку для надання таких документів. Вказані обставини не спростовані доводами апеляційної скарги. 
Наявними у справі доказами не підтверджено, що позивач не допустив посадових осіб органу державного контролю до проведення перевірки.
Крім того, в абзаці шостому пункту 2 Порядку № 509 вказано, що штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.
Відповідно, саме акт про неможливість проведення інспекційного відвідування має бути тим доказом, що доводить факт вчинення роботодавцем порушень недопущення до проведення перевірки та/або створення перешкод у її проведенні.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт створення позивачем перешкод відповідачем не доведений, що свідчить про відсутність законних підстав для прийняття оскаржуваної постанови, що є підставою для визнання її протиправною та як наслідок скасування.
Таким чином, обставини встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтом не спростовано, внаслідок чого, всі наведені апеляційній скарзі доводи не заслуговують на уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 23 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.М. Іванов 

суддя С.В. Сафронова