ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18521/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 в адміністративній справі №160/18521/25 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУП ІНТРЕЙД" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» та визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №12354011/4107192 від 15.01.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 12.12.2024 року, а також зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» податкову накладну №18 від 12.12.2024 року датою фактичного її подання, та стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. 
22.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
29 вересня 2025 року суд ухвалив додаткове рішення у справі №160/3320/25, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» про ухвалення додаткового рішення задоволено. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро вул. Сімферопольська, буд.17-а, код ЄДРПОУ 44118658) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (49005, м. Дніпро, вул. Лешко-Попеля, 13, літ.А-2, нежит. прим., №2-18, код ЄДРПОУ 41071921) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити. Скарга обґрунтована тим, що судом неправомірно стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., оскільки має бути встановлено, що такі витрати були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, чого в спірному випадку зроблено не було. Сума, заявлена до стягнення, є неспівмірною та не підтвердженою належними доказами. 
Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, враховує наступне.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.
Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Матеріалами справи підтверджується 01.02.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Жечева» укладено Договір-доручення про надання правової допомоги (далі Договір).
Додатковою угодою від 01.02.2021 року №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021 року обумовлено сума вартості правової допомоги;
Пунктом 4.2 Договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється актом приймання-передачі наданої правової допомоги.
02.07.2025 року між позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Жечева» укладено акт №ОУ-0000117 приймання-передачі наданої правової допомоги, яким визначено розмір гонорару адвоката у сумі 5000,00 грн. за підготовку адміністративного позову по справі №160/18521/25.
02.07.2025 року Адвокатським бюро «Сергія Жечева» складено позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000117 на суму 5000,00 грн. стосовно підготовки адміністративного позову по справі №160/18521/25.
На підтвердження оплати 5000,00 грн. згідно рахунку-фактури №СФ-0000117 від 02.07.2025 року та акту приймання-передачі наданої правової допомоги №ОУ-0000117 від 02.07.2025 року надано до суду платіжну інструкцію №2375 від 02.07.2025 року.
Суд вказує, що відповідачі надали до суду заперечення на заяву щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідачі зазначають про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.
Втім, суд вказує, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Досліджуючи надані документи, суд встановив, що договором передбачено надання правової допомоги саме позивачу та саме при розгляді вказаної справи. Загальний розмір понесених витрат заявлений до стягнення складав 5 000,00 грн.
Суд першої інстанції, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), клопотання позивача задовольнив.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 2 та 3 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 134 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Отже з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновків про наявність підстав для задоволення заяви позивача та стягнення на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 в адміністративній справі №160/18521/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.Є. Чередниченко