Постанова
Іменем України
 
19 листопада 2025 року 
м. Київ 
 
справа № 2-614/12
провадження № 61-8861св25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючий - Крат В. І. (суддя-доповідач), 
судді: Гудима Д. А., Дундар І. О., Краснощоков Є. В., Пархоменко П. І.,
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Надра» 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6, на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року у складі судді: Бучацької А. І., та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року (повне судове рішення складено 10 червня 2025 року) в складі колегії суддів: Коновалової В. А., Назарової М. В., Карташова О. Ю.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У липні 2012 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року:
позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено повністю;
стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 солідарно, на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № догОД21/02/2008/840-К/16 від 25 лютого 2008 року, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 58 104,18 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року дорівнює в гривневому еквіваленті 464 223,35 грн; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 25 526,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року дорівнює в гривневому еквіваленті 203 940,30 грн; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 11 909,61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року дорівнює в гривневому еквіваленті 95 151,83 грн; штрафу у розмірі 6 120 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року дорівнює в гривневому еквіваленті 48 895,74 грн, а всього на загальну суму 101 659, 83 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року (один дол. США дорівнює 7,9895 грн) дорівнює в гривневому еквіваленті 812 211,22 грн;
вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Короткий зміст заяви про перегляд заочного рішення
 
У липні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року, в якій просив:
поновити строк на подання заяви про перегляд вказаного заочного рішення суду; 
скасувати заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року по цивільній справі № 2-614/12; 
призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року:
відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення; 
залишено без розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
ухвалою Саратського районного суду від 26 липня 2012 року відкрито провадження у цивільній справі № 2-614/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками направлено відповідачам поштою листом від 01 серпня 2012 року за № 36089/12-вих (а.с.34);
ухвалою Саратського районного суду від 28 серпня 2012 року доручено Болградському районному суду Одеської області допитати відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , по суті заявленого позову (а.с.42). 18 вересня 2012 року на виконання ухвали суду про судове доручення до Саратського районного суду з Болградського районного суду надійшов протокол допиту відповідача ОСОБА_1 та розписка про отримання копії позовної заяви з додатками у справі 2-614/12 (а.с.48-50);
з протоколу судового засідання Болградського районного суду Одеської області від 11 вересня 2011 року встановлено, що в судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_1 , який на запитання суду відповів наступне: копію позову отримав та ознайомився з ним; позов не визнав, оскільки безпосередньо гроші не отримував. Кредит отримала ОСОБА_5 , яка і має погашати заборгованість; не заперечує проти розгляду справи Саратським районним судом за його відсутності;
з розписки вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами 11 вересня 2012 року (а.с.50). Проте заперечень на позовну заяву відповідач не подав;
заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № ОД 21/02/2008/840-К/16 від 25 лютого 2008 року у загальному розмірі 101 659,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року становить 812 211,22 грн. Копія заочного рішення була направлена відповідачам 31 січня 2013 року рекомендованим листом. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення копію рішення відповідач ОСОБА_1 отримав 07 лютого 2013 року. Вказані обставини спростовують   доводи заявника ОСОБА_1 про те, що він не знав про наявність цієї справи, копію позовної заяви з додатками та копію заочного рішення не отримував і дізнався про його наявність лише 15 квітня 2024 року з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0504-8/55441 від 11 квітня 2024 року;
із заявою про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 звернувся 12 липня 2024 року, тобто через одинадцять років після винесення рішення суду. При цьому, заявник не зазначає об`єктивні та непереборні причини, що стали причиною пропуску процесуального строку.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , залишено без задоволення.
ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
суд першої інстанції вірно врахував правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20;
встановивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 цього Кодексу, суд першої інстанції, зробив правильний висновок з яким погоджується колегія суддів, про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України;
обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 29 січня 2013 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 посилається на те, що відповідач про наявність цієї справи не знав, копію заочного рішення не отримував і випадково дізнався про його наявність лише 15 квітня 2024 року, отримавши довідку №1500-0504-8/55441 від 11 квітня 2024 року про нараховані та відраховані суми боргу з пенсійних виплат та фактично отриманої пенсії за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2022 роки. З вказаної довідки, виданої ГУ ПФУ в Одеській області вбачались регулярні відрахування на погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження № 48470288, відкритого на виконання заочного рішення;
колегія суддів, враховує, що копія заочного рішення була направлена скаржнику 31 січня 2013 року рекомендованим листом, в якому зазначено про направлення к/ріш по справі 2-614/12. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію рішення по справі № 2-614/12 відповідач ОСОБА_1 отримав 07 лютого 2013 року. Отже, посилання скаржника на те, що не зазначено, що направляється копія заочного рішення суду, ухваленого 29 січня 2013 року, спростовується матеріалами справи;
супровідним листом Саратського районного суду Одеської області, вихідна дата якого 31 січня 2013 року, копію заочного рішення цього суду від 29 січня 2013 року надіслано відповідачу ОСОБА_1 . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 6820000821704) по справі № 2-614/12 Саратським районним судом Одеської області на адресу ОСОБА_1 направлялась копія рішення, яка отримана останнім 07 лютого 2013 року; у рекомендованому повідомленні зазначена дата вручення та міститься як підпис особи якій вручено поштове відправлення, так і підпис працівника поштового зв`язку, який вніс такі відомості;
напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 222/1402/16, від 19 квітня 2023 року у справі № 303/6378/19, від 21 жовтня 2024 року у справі № 755/4276/21, від 06 січня 2025 року у справі № 363/2792/20). ОСОБА_1 не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при врученні поштового відправлення.
 
Аргументи учасників справи
 
11 липня 2025 року ОСОБА_1 через Електронний суд подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_6 , на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року (повне судове рішення складено 10 червня 2025 року), у якій просив:
оскаржені судові рішення скасувати;
направити справу для продовження розгляду;
здійснити розподіл судових витрат.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
розглядаючи питання про можливість прийняття заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав що перешкоджають прийняттю заяву до провадження, про що була постановлена відповідна ухвала від 16 липня 2024 року. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України). У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення;
процесуальний закон не передбачає, що суд, прийнявши та розглянувши саме належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України;
ОСОБА_1 не отримував копію заочного рішення по справі №2-614/12 від 29 січня 2013 року;
підставою касаційного оскарження є застосування норми права без урахування висновку, що викладено у постанові Великої Палати Верховного суду у справі №756/11081/20. Саратський районний суд Одеської області мав відмовити у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення до свого провадження шляхом залишення без задоволення заяви відповідача про поновлення процесуального строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, якщо вважав підстави для поновлення строку на подання такої заяви про перегляд заочного рішення неповажними. 
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_6 , на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі в частині залишення без розгляду заявипро перегляд заочного рішення.
 
06 жовтня 2025 року справа передана судді-доповідачу Крат В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від12 вересня 2025 року зазначено, щонаведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
 
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України в редакції на час ухвалення судом першої інстанції заочного рішення).
 
Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) зазначено, що:
«Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу. 
[…] відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.
Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду констатує, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.
Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. […]
З урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:
- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;
- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення».
 
За змістом частин другої, третьої статті 222 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення заочного рішення) копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді. 
 
У справі, що переглядається:
ухвалою Саратського районного суду від 28 серпня 2012 року доручено Болградському районному суду Одеської області допитати відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , по суті заявленого позову (т.1, а.с. 42, 43);
18 вересня 2012 року на виконання ухвали суду про судове доручення до Саратського районного суду з Болградського районного суду надійшов протокол допиту відповідача ОСОБА_1 та розписка про отримання копії позовної заяви з додатками у справі 2-614/12 (т.1, а.с.48-50);
у протоколі судового засідання Болградського районного суду Одеської області від 11 вересня 2011 року зазначено, що в судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_1 , який на запитання суду відповів наступне: копію позову отримав та ознайомився з ним; позов не визнав, оскільки безпосередньо гроші не отримував. Кредит отримала ОСОБА_5 , яка і має погашати заборгованість; не заперечує проти розгляду справи Саратським районним судом за його відсутності;
відповідно до розписки ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами 11 вересня 2012 року (т.1, а.с.50);
заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № ОД 21/02/2008/840-К/16 від 25 лютого 2008 року у загальному розмірі 101 659,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 грудня 2011 року становить 812 211,22 грн;
копія заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2013 року направлена відповідачам 31 січня 2013 року рекомендованим листом. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення копію рішення відповідач ОСОБА_1 отримав 07 лютого 2013 року (т.1,а.с.101);
встановлені обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про наявність цієї справи, копію позовної заяви з додатками та копію заочного рішення не отримував і дізнався про його наявність лише 15 квітня 2024 року з довідки ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0504-8/55441 від 11 квітня 2024 року;
 
За таких обставин суди зробили правильний висновок про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
 
Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судові рішення в частині залишення без розгляду заявипро перегляд заочного рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення; судові рішення в частині залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити без змін.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
 
Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року в частині залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                        В. І. Крат
 
Судді:                                                                                         Д. А. Гудима
 
І. О. Дундар
 
                                                                                                  Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                  П. І. Пархоменко