КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8189/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:
1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2025 №935130125553 щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, без врахування ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 31.07.2025 року, які викладені у листі від 26.09.2025 №8714-9033/Д-02/8-1100/25;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_2 періоди його роботи з 03.09.1988 по 30.04.1999 та з 01.06.1990 по 01.06.1992, як стаж шахтаря, в розумінні ст. 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 31.07.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника , відповідно до ст. 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, обчисленого з врахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 24.12.2025 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість, не підтвердження доказами, та зазначив про відсутність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу.
Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.02.2004.
ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок пенсії від 31.07.2025 № 924,а саме про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, яку розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2025 № 935130125553 позивачу проведено відповідний перерахунок з 31.07.2025.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував пенсію за віком згідно з Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Обчислення розміру пенсії проводилося з урахуванням страхового стажу 48 років 6 місяців 18 днів, у тому числі пільгового стажу роботи за Списку № 1 (шахтарі) - 20 років10 місяців 20 днів. Коефіцієнт страхового стажу розрахований відповідно до статті 25 Закону, становив 0,48500.
За результатами опрацювання поданої заяви від 31.07.2025 встановлено, що період роботи годувальника з 03.09.1988 по 30.04.1999 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1, відповідно до наказу від 16.02.1995 № 38 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення" (архівний витяг від 04.07.2003 № 272-Д, виданий Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області), оскільки посади, зазначені у вищевказаній довідці, відносяться до пункту “г” розділу 1 підрозділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" код професії 1010100г-21656 - спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, що не дає права на призначення пенсії згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
До пільгового стажу роботи за Списком №1 не враховано період роботи з 01.06.1990 по 01.06.1992, у зв`язку з перебуванням годувальника у зазначений період на виправних роботах відповідно вироку Новомиргородського райнарсуду від 17.05.1992 (архівна довідка від 03.07.2003 № 271-Д, видана Новомиргородською державною адміністрацією).
Таким чином до страхового та пільгового стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи годувальника з 03.09.1988 по 31.05.1990, з 02.06.1992 по 27.02.1998, з 01.03.1998 по 30.04.1999.
А саме, обчислення розміру пенсії годувальника ОСОБА_2 проведено з урахуванням страхового стажу 46 років 6 місяців 18 днів, у тому числі пільгового стажу роботи за Списком №1 – 18 років 10 місяців 20 днів (з 05.06.1978 по 23.01.1980, з 28.01.1980 по 31.05.1990, з 02.06.1992 по 27.02.1998 та з 01.03.1998 по 30.04.1999), у тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 (шахтарі) - 10 років 2 місяці 25 днів (з 05.06.1978 по 23.01.1980 та з 28.01.1980 по 02.09.1988). Коефіцієнт страхового стажу розрахований відповідно до статті 25 Закону, становить 0,46500.
Заробітна плата за період з 01.01.1983 по 31.12.1988, обчислена згідно зі статтею 40 Закону, становить 21564,34 грн. (8913,83 грн х 2,41920, де 8913,83 грн - проіндексована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014 рік, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х1,115); 2,41920 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Розмір пенсії за віком ОСОБА_2 з 31.07.2025 становить 10523,22 грн. де:
10027,41 грн - розмір пенсії за віком (21564,34 грн х 0,46500);
495,81 грн - доплата за 21 рік понаднормового стажу (2361 грн х 21 %, де 2361,00 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2025).
Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 37 Закону, з 31.07.2025 складає 5717,62 грн, де:
5261,62 грн - розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника (10523,23 грн х 50 %);
456,00 грн - щомісячна компенсаційна виплата особі, яка досягла 75-річного віку.
Згідно записів трудової книжки годувальника б/н від 01.08.1971 встановлено, що в період з 01.06.1990 по 01.06.1992 годувальник перебував на виправних роботах, у зв`язку з чим відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком №1. Зазначений період роботи зараховано до загального страхового стажу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
ОСОБА_1 переведено на пенсію по втраті годувальника з 31.07.2025 за ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Позивач вважає, що має право на пенсію, розраховану відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Суд зазначає, що визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" №345-VI, прийнятий 02 вересня 2008 року.
Відповідно до статті 1 Закону №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 Закону №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).
З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Трудова книжка від 16.05.1978 (а.с.14)(померлого годувальника) містить такі записи про його роботу (мовою трудової книжки):
"3)05.06.1978 Принят на горно – проходческий участок горнорабочим подземным 2 разряда
4) 02.10.1978 Переведен стволовым подземным 3 разряда
5) 16.12.1978 Переведен проходчиком подземным 3 разряда
6) 17.04.1979 Переведен проходчиком подземным 4 разряда
7) 23.01.1980 Уволен по ст. 36 п. 5 КзОТ УССР по переводу на шахту «Новомиргородская»
8) 28.01.1980 Принят на участок подготовительных робот проходчиком подземным 5 разряда по переводу ШСУ №1 с полным робочим днем под землей 
9) 01.06.1983 Переведен на добычной участок №1 машинистом горновыемочных машин 5 разряда 
10) 02.07.1984 Присвоен 6 разряд этой же професии
11) 01.11.1984 согласно новому ЕТКС установлен 6 разряд професии машинист горновыемочных машин подземным
12) 03.09.1988 переведен заместителем начальника участка подземным на добычной участок №1
13) 01.02.1989 переведен горным мастером подземным на участок шахтного конвейерного транспорта 
14) 01.03.1989 переведен заместителем начальника добычного участка №1
15) 02.12.1991 переведен заместителем начальника добычного участка №2
16) 09.02.2004 Направлен на производственную практику учеником горнорабочего подземным с полным рабочим днем в шахте.
17) 01.10.1994 Переведен горным диспетчером". 
Щодо періоду з 01.06.1990 по 01.06.1992, суд зазначає наступне.
Згідно записів трудової книжки годувальника б/н від 01.08.1971 встановлено, що в період з 01.06.1990 по 01.06.1992 годувальник перебував на виправних роботах, у зв`язку з чим відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком №1. Зазначений період роботи зараховано до загального страхового стажу.
Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України, затвердженого Законом N 3325-VII від 23.12.1970, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.
Положеннями ч.4 ст.95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.
Відповідно до ч.3 ст.42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.
Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України, затвердженого Законом № 3325-VII від 23.12.1970; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.
Норма ст.24 Закону № 1058-IV передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Тобто, дана стаття передбачає можливість застосування положень ч.4 ст. 95 Виправно-трудового кодексу України.
Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.
Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно, є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, якій діяв у часі раніше .
Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що порядок включення періоду відбування виправних робіт без позбавлення волі в загальний трудовий стаж особи, передбачений ст. 414-1 КПК України, на час виникнення спірних правовідносин втратив силу, та з врахуванням того, що чинним законодавством передбачено безумовне зарахування часу відбування засудженими покарання у виді виправних робіт у загальний стаж роботи, з огляду на вимоги ст. 56 Закону №1788 щодо сплати за позивача страхових внесків, суд приходить до висновку, що позивач має право на зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі до загального трудового стажу.
Враховуючи, що позивач під час відбування виправних робіт працював за професією, яка передбачена Списком №1, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд вважає період відбуття виправних робіт під час роботи на 01.06.1990 по 01.06.1992 заступником начальника видобувної ділянки №1 підлягає зарахуванню до загального страхового стажу.
Суд зазначає, що статтю 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2019 №345/3954/16-а.
Таким чином, у період роботи ОСОБА_2 працював на підземних роботах та вказаний період складає понад 15 років.
Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність у померлого годувальника підземного пільгового стажу за Списком № 1 понад 15 років, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача щодо наявності у неї права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
З огляду на положення ст. 139 КАС України, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №935130125553 від 07.08.2025 року щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії, у разі втрати годувальника, без врахування ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 31.07.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 31.07.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника, відповідно до ст. 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, обчисленого з врахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО