ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4052/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавренюк Т.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, код ЄДРПОУ 00135390) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Дім" (61120, м. Харків, просп. Тракторобудівників, 79/42, кв.110, код ЄДРПОУ 45394843) 	
про 	стягнення 19 631,93грн 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 19 631,93 грн.
Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача строків виконання робіт за договором підряду №13/5178-Р від 03.12.2024.
Ухвалою суду від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу визнано малозначною та ухвалено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.
Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на юридичну адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною позивачем у позові та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Проте, ухвала суду повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.
Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та її повернення із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.
Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, яка надсилалась судом з додержанням вимог процесуального закону, за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала суду від 19.11.2025, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, чого відповідачем зроблено не було.
Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.
Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.
Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
03.12.2024 між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (позивач) (рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта" від 22.07.2025 (протокол № 15) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та, відповідно, змінено найменування з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на Акціонерне товариство "Укрнафта") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Дім" (відповідач) укладено договір підряду № 13/5178-Р (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався на свій ризик виконати вказані в п.1.2 договору роботи за завданням позивача, а позивач прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених даним договором.
Найменування робіт визначено сторонами у п.1.2 договору, а саме: поточний ремонт будівель-вагонів "Ренета" ГТУ "Голубівка" ЦВНГ-3 НГВУ "Полтаванафтогаз", Блок 1; 2, вул. Степова, 105 с. Голубівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області (згідно з кодом ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи)" (далі по тексту - роботи).
Загальна вартість робіт по договору становить 620 000,00грн (п.2.1 договору), а ціна робіт визначається у відповідності до договірної ціни, що зазначена у додатку № 3, який є невід`ємною частиною договору (п.2.2 договору).
У п.2.6 договору сторони погодили умови оплати:
авансовий платіж 30% здійснюється позивачем протягом 30 календарних днів з дати отримання від відповідача рахунку;
- післяоплата по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною сумою фактично здійснених платежів із врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акту готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами.
Відповідно до п.3.1 договору строк виконання робіт становить 40 робочих днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п.2.6 цього договору та закінчується датою підписання кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (№ КБ-2В). Початок робіт оформляється двостороннім актом про початок виконання робіт, складений та підписаний між позивачем та відповідачем.
Відповідач взяв на себе зобов`язання якісно, своєчасно та у повному обсязі виконати роботи, передбачені цим договором, своїми та/або залученими силами і засобами (п.4.4.1 договору).
За умовами п.5.1 договору виконання робіт оформляється шляхом підписання сторонами проміжних та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (№ КБ-2В) (надалі – акт), який датується останнім днем виконання робіт, і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (№ КБ-3) (надалі - довідка). В проміжному акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені позивачем та відповідачем, які є первинними обліковими документами. В акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені сторонами, які є первинними обліковими документами.
Сторони у п.9.2 договору дійшли згоди, що при порушенні строків виконання робіт відповідач на вимогу позивача сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.06.2025.
Позивач на виконання умов договору 13.03.2025 здійснив оплату авансового платежу на рахунок відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією № 22956УГ25. 
Таким чином, відповідно до п.3.1 договору 14.03.2025 є датою початку перебігу строку виконання робіт в 40 робочих днів, а 08.05.2025 є розрахунковою датою закінчення виконання робіт відповідачем по договору.
Проте відповідач зобов`язання за договором виконав несвоєчасно, відповідно до підписаних між сторонами актів виконаних будівельних робіт (акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2025 року від 08.05.2025, акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 року від 20.06.2025 (кінцевий акт), а також довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2025 року від 08.05.2025 на 220 057,09грн, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2025 року від 20.06.2025 на 196 319,26грн), відповідач завершив роботи за спірним договором 20.06.2025.
З огляду на викладене, різниця в розрахунковій (08.05.2025) та фактичній даті (20.06.2025) завершення робіт по договору складає 43 дні.
Позивач направив на адресу відповідача лист від 30.06.2025 за вих. № 01/01/09/27/08-02/01/9630 із пропозицією добровільно сплатити штрафні санкції у розмірі 19 631,93грн за порушення відповідачем умов договору.
Відповідач листом від 21.07.2025 за вих. № 1 визнав порушення ним умов договору та повідомив позивача, що зобов`язується добровільно сплатити штрафні санкції у розмірі 19 631,93грн, передбачені п. 9.2 договору, найближчим часом, проте до теперішнього часу штрафні санкції є несплаченими.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.
За змістом ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 Цивільного кодексу України.
Так, за приписами ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 1 ст.846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вже було встановлено судом, відповідач за умовами п.3.1 договору зобов`язався виконати роботи протягом 40 робочих днів з дати отримання авансового платежу, проте у визначений договором строк, взяті на себе зобов`язання не виконав, роботи, передбачені умовами договору, здійснив з порушенням строків (різниця в розрахунковій (08.05.2025) та фактичній даті (20.06.2025) завершення робіт по договору складає 43 дні).
Відповідно до ст.ст.73,74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. 
Факт прострочення відповідачем строків виконання робіт по договору та не виконання ним взятих на себе договірних зобов`язань з поушенням строків, визначених договором, підтверджується належними доказами, наявними у справі.
Суд зазначає, що двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням договору відповідач прийняв на себе обов`язок вчасно виконати роботи, а позивач у свою чергу набуває права вимагати у відповідача вчасного виконання робіт та застосування до відповідача санкцій за невчасне виконання таких робіт.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
У п. 9.2 договору сторони дійшли згоди, що при порушенні строків виконання робіт відповідач на вимогу позивача сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
На підставі зазначеного позивач здійснив нарахування штрафу у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт, що за розрахунком позивача становить 196 319,26*10% = 19 631,93грн. 
Суд, перевіривши правомірність нарахування штрафу, дійшов висновку, що таке нарахування передбачено умовами спірного договору, відповідає наданому розрахунку, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Дім" (61120, м. Харків, просп. Тракторобудівників, 79/42, кв.110, код ЄДРПОУ 45394843) на користь Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, код ЄДРПОУ 00135390) - 19 631,93грн штрафу, 2 422,40грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне рішення складено "12" січня 2026 р. 

Суддя		Т.А. Лавренюк