ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/875/25 пров. № А/857/22526/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №140/875/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
суддя у І інстанції Димарчук Т.М,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – ГУ ПФУ в Миколаївській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 31.10.2024 №21346/03-16; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області перевести на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-Х1І “Про державну службу”, пункту 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10.12.2015 №889-VllI “Про державну службу” з 24.10.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 09.08.2024 та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідок Головного управління ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20-10-02-12, №291/111/03-20-10-02-12 і здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV).
24.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ, надавши документи за переліком згідно із розпискою- повідомленням, в тому числі довідки ГУ ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20- 10-02-12 та №291/111/03-20-10-02-12.
Вказана заява відповідно до екстериторіального принципу надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Миколаївській області, однак, рішенням останнього від 31.10.2024 №21346/03-16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та переведенні на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” №889-VІІІ, оскільки, на думку пенсійного органу, згідно трудової книжки станом на 01.05.2016 позивач не перебуває на державній службі та її посада не відноситься до відповідних категорій посад працівників державних податкових адміністрацій, а посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання Законом України “Про державну службу” №889-VIІІ, Розпорядженням КМУ від 12.09.1997 №503-р не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, тому право па переведення на пенсію за Законом №3723-ХІІ, на думку ГУ ПФУ в Миколаївській області, відсутнє.
Вважаючи відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу” протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 31.10.2024 №21346/03-16.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу”, пунктів 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ “Про державну службу” з 24.10.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 09.08.2024 та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату згідно довідок Головного управління ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20-10-02-12, №291/111/03-20-10-02-12 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Миколаївській області, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що подані позивачем довідки складені та видані з порушенням пункту 12 розділу ХІ Закону України від 10.12.2015 № 889-VII “Про державну службу” та статті 37 Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», пункту 4 Порядку № 622, зі змінами внесеними Постановою №823 від 12.07.2024, оскільки в них зазначено дані про заробітну плату посадової особи контролюючих органів, а не працюючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади за останнім місцем роботи на державній службі. 
Окрім того зазначає, що оскільки присвоєння спеціальних звань та категорій державної служби регулювалися різними законодавчими актами і ці поняття не є тотожними, тому для зарахування позивачу періоду роботи в органах державної податкової служби немає правових підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058- IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV).
24.10.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ, надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, у тому числі довідки ГУ ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20-10-02-12 та №291/111/03-20-10-02-12.
Вказана заява відповідно до екстериторіального принципу надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого від 31.10.2024 №21346/03-16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та переведенні на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” №889-VІІІ.
У рішенні, зокрема вказано, що відповідно до статті 25 Закону №2373-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №2373-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Згідно статті 3 Закону №889-VIII його дія не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 343.1 Податкового Кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, тому ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.
Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи встановлено, що на день звернення стаж на посадах віднесених до посад державної служби позивача становить 9 років 7 місяців 18 днів (враховано за періоди з 01.08.1983 по 01.11.1989, з 02.11.1989 по 29.06.1990, з 16.12.1994 по 02.02.1997, з 30.05.2013 по 31.12.2013).
Враховуючи вищезазначене, здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ немає можливості, так як заявниця станом на 01.06.2016 не працювала на посадах, віднесених до категорій державних службовців та станом на день набрання чинності Законом №889-VIII немає 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, передбачених чинним законодавством.
Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі -Закон №889-VIII) визначені особливості стажу державної служби, а саме у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Окрім цього, згідно з пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Згідно зі статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.
Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби. Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Слід також зазначити, що спеціальним законом, який визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII.
Цим законом визначено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Отже, як Законом №889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ) і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Разом з тим, згідно з пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839), посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Тобто, наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто, з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
З наведеного слідує, що в органах державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця.
Також, Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі №21-275а13 вказано, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 (справа №586/965/16-а).
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому, період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями трудової книжки позивачки, ОСОБА_1 :
02.07.1990 призначена в порядку переведення на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування державних і спільних підприємств;
02.01.1992 переведена на посаду старшого Державного податкового інспектора цього ж відділу;
03.01.1994 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів і майна юридичних осіб управління податків і зборів; 
15.12.1994 звільнена з посади в зв`язку з переводом в ДПІ облдержадміністрації;
06.12.1994 прийнята по переводу старшим державним податковим інспектором відділу обслуговування платників (16.12.1994 прийняла присягу державного службовця);
25.11.1996 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора управління по роботі з платниками податків державної податкової адміністрації у Волинській області (03.02.1997 присвоєно спеціальне звання “Інспектор податкової служби 1 рангу”);
18.02.1997 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу ресурсних, рентних платежів та неподаткових доходів;
10.04.1998 у зв`язку із зміною штатного розпису переведена за її згодою на посаду державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу;
11.04.1998 переведена за її згодою на посаду головного державного податковою інспектора організаційно-розпорядчого відділу тимчасово на час відпустки по вагітності і пологах основного працівника з резерву;
20.04.1998 переведена на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку основного працівника;
04.08.1998 переведена з резерву на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу (15.02.2001 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби III рангу, 17.02.2003 присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІ рангу); 
09.09.2003 призначена за згодою на посаду головного державного податкового інспектора відділу організаційно-розпорядчої роботи;
23.10.2003 звільнена порядком переведення на роботу в ДПІ у м. Луцьку, п.5 ст. 36 КЗПП України; 
24.10.2003 призначена на посаду начальника відділу організаційно-розпорядчої роботи порядком переведення з ДПН у Волинській області;
01.09.2004 у зв`язку з реорганізацією ДПІ у м. Луцьку, призначена на посаду начальника відділу організаційно-розпорядчої роботи Луцької ОДПІ;
01.09.2005 у зв`язку із зміною структури переведена в.о. начальника організаційно-розпорядчого відділу;
19.10.2005 призначена па посаду начальника організаційно-розпорядчого відділу;
02.04.2007 у зв`язку із зміною структури переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Луцької ОДПI; 
16.07.2007 звільнена з роботи порядком переведення на роботу в ДПА у Волинській області п.5 ст.36 КЗПП України;
17.07.2007 призначена в порядку переведення за її заявою на посаду старшого державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу ДПА у Волинській області як така, що зарахована до кадрового резерву;
17.09.2007 переведена за її заявою на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу, як таку, що зарахована до кадрового резерву;
30.01.2012 у зв`язку з реорганізацією ДПА у Волинській області призначена, в порядку переведення па посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу; 
30.05.2013 у зв`язку з реорганізацією ДПC у Волинській області в Головне управління Міндоходів у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організаційної діяльності та контролю викопаних документів;
30.05.2013 присвоєно ІІ ранг державною службовця;
01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи II рангу;
31.10.2014 у зв`язку з реорганізацією Головного управління Міндоходів у Волинській області в Головне управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора організаційно-розпорядчого відділу;
16.02.2015 у зв`язку зі зміною штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора організаційно-розпорядчого відділу як така, що зарахована до кадрового резерву;
01.02.2016 у зв`язку із зміною структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу організації роботи;
17.08.2018 у зв`язку із введенням в дію переліку змін до організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації та планування роботи, контролю та організаційною супроводження управління організації роботи;
24.09.2018 відповідно до ст. 40 Закону України "Про державну службу" призначена як переможець конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерською обліку та звітності, облікування за матеріалами оперативних та слідчих підрозділів управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності; 
25.09.2018 переведена на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації та планування роботи, контролю та організаційного супроводження управління організації роботи;
24.09.2019 звільнена із займаної посади в порядку переведення до Головного управління ДПC у Волинській області відповідно до ст. 41 ЗУ “Про державну службу” та п.5 ч 1 ст.36 К3ПП України;
25.09.019 призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації, планування роботи та контролю управління забезпечення роботи;
25.09.2019 присвоєно 5 ранг державного службовця;
02.09.2020 у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, планування роботи та контролю організаційно-розпорядчого управління;
11.01.2021 звільнена із займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПC у Волинській області, відповідно до п.2 частини першої ст.41 ЗУ "Про державну службу, п.5 частини першої ст.36 Кодексу законів про працю України;
12.01.2021 у зв`язку з створенням Головного управління ДПC у Волинській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України призначена, в порядку переведення на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, планування роботи та контролю організаційно-розпорядчого управління;
04.08.2022 у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, та планування роботи, моніторингу та контролю управління організації роботи;
26.09.2022 присвоєно черговий 4 ранг державного службовця;
09.08.2024 припинено державну службу та звільнено із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом державного службовця на пенсію, відповідно до п.7 ч. 1 ст.83, ст.86 Закону України “ Про державну службу”.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що період роботи позивачки в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби, тому дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати до стажу державної служби позивачки такий період її роботи є протиправними, та наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивачки вказаний період роботи.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 досягла необхідного пенсійного віку та має стаж на посаді державної служби понад 20 років, а відтак набула право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у зв`язку із чим апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області.
Щодо позовної вимоги про врахування довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та пунктом 4 Порядку №622:
- для осіб, які на момент звернення перебувають на державній службі - пенсія обчислюється у розмірі 60% від фактичної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а до 01.01.2011 - страхові внески на державне пенсійне страхування);
- для осіб, які на момент звернення не є державними службовцями - пенсія призначається у розмірі 60% заробітної плати діючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок.
При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії; інші виплати (премії, надбавки, матеріальна допомога тощо) визначаються за вибором особи за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд, починаючи з 1 травня 2016 року. У разі відсутності такого періоду - з розрахунку виплат за травень 2016 року як повного місяця.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.09.2025 при розгляді справи №560/706825, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
Позивачку звільнено з державної служби 09 серпня 2024 року. Таким чином, у неї наявні 60 календарних місяців роботи на державній службі починаючи з 1 травня 2016 року.
Як вбачається з матеріалів справи, довідка ГУ ДПС у Волинській області №290/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024 включає в себе посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років, довідка №291/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024 про інші складові заробітної плати, видана за вересень 2024 року, а тому позивачка має право на обчислення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням цих довідок.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, а тому оскаржуване рішення суду слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №140/875/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук