ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 р. 	Справа № 440/15631/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) по справі № 440/15631/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у взятті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військовий облік як військовозобов`язаного у ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 єгерська бригада, 3 батальйон, 2 рота, 1 взвод, 2 єгерське відділення)
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 єгерська бригада, 3 батальйон, 2 рота, 1 взвод, 2 єгерське відділення) по особовому складу про зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 єгерська бригада, З батальйон, 2 рота, 1 взвод, 2 єгерське відділення);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 єгерська бригада, 3 батальйон, 2 рота, 1 взвод, 2 єгерське відділення) виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 єгерська бригада, 3 батальйон, 2 рота, 1 взвод, 2 єгерське відділення).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 позов повернуто позивачу з підстав порушення правил об`єднання позовних вимог. 
Повертаючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги мають різні підстави виникнення та мають різне нормативне регулювання. При цьому, такі позовні вимоги не є похідними одна від одної. Об`єднання їх в одній позовній заяві не сприяє вчасному та належному розглядові справи. 
Не погоджуючись із ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не вірне встановлення обставин справи, просив ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає що заявлені позовні вимоги є похідними одна від одної та підлягають розгляду в одному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписами п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачу, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
За правилами ч.ч. 4 та 5 ст. 172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Згідно з ч. 6 ст. 172 КАС України суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.
Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, закріплено, що похідна позовна вимога – вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.
Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, що належать до розгляду в окремих самостійних провадженнях.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Як вбачається з матеріалів справи, повернення позовної заяви суд першої інстанції обґрунтував тим, що заявлені позивачем позовні вимоги є самостійними та такими, що не пов`язані між собою , сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить вирішення спору по суті, та послався на п.6 ч.4 ст. 169 КАС України згідно якої ,позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Разом з тим, судом першої інстанції не зазначено, які саме вимоги не пов`язані підставами виникнення .
Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує дії відповідача щодо взяття його на військовий облік як військовозобов`язаного, призов на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , зарахування на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .
Колегія суддів звертає увагу на те, що висновок суду фактично зводиться до підстав для роз`єднання позовних вимог в окремі провадження відповідно до ч. 6 ст. 172 КАС України. 
У свою чергу, наявність підстав для застосування положень ст. 172 КАС України унеможливлює повернення позовної заяви за п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки наведена норма містить відповідне виключення.
В аспекті наведеного апеляційний суд також звертає увагу на те, що суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим ч. 6 ст. 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті, роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 640/16147/19, від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20, від 03.04.2024 у справі № 320/13495/23, від 23.05.2024 у справі № 160/25102/23, від 30.05.2024 у справі № 380/253/24.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та про наявність підстав для застосування п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що за таких умов суд першої інстанції не мав достатніх і належних підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду є безпідставною, а відтак не відповідає вимогам закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову в частині позовних вимог, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 312, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі № 440/15631/25 - скасувати.
Адміністративну справу №440/15631/25 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.
Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова