Справа №676/9267/25
Номер провадження 2-а/676/20/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Равської М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,- 
встановив:
ОСОБА_1 08.12.2025 року звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови та в прохальній частині позову, просив суд поновити пропущений процесуальний строк на оскарження постанови . В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є особою з інвалідністю третьої групи, що стверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 від 03.06.2016 та копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №130/25/455/В від 19.02.2025 р. Він користувався правом на відстрочку кожних три місяці. На початку вересня 2025 р. ним у застосунку «Резерв+» було виявлено, що він перебуваю у розшуку у зв`язку із наявними порушеннями військового обліку. У зв`язку із чим звернувся 17.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування причин вказаного порушення. Працівниками ТЦК було встановлено, що 22.02.2025 за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» за адресою проживання с. Андріївка направлялась повістка про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.06.2025 о 09.00 годині. Після з`ясування всіх обставин, працівники ТЦК сказали, що змушені скласти на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за не з`явлення за отриманою повісткою, також усно повідомили, що повістка була для уточнення даних. В поясненнях до протоколу зазначив, що не був повідомлений про повістку та її не отримував. Окрім цього, звертає увагу суду, що він ніколи не проживав в с. Андріївка Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, проживав та проживає у с. Вікторівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, про що свідчить відповідна відмітка у паспорті, а також вірну адресу вказано і у самому протоколі №676 від 17.09.2025 р. про адміністративне правопорушення. Куди відправляли повістку йому невідомо. Згідно протоколу №676 від 17.09.2025 вбачається, що його повідомлено про необхідність з`явитися 26.09.2025 о 11.00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи про адміністративне правопорушення. 26.09.2025 р. з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 і йому було вручено постанову №676 від 26.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень 00 копійок. Позивач вважає дану постанову протиправною, тому змушений звернутись до суду з відповідною позовною заявою. В зв`язку із хворобою систематично потребую медичної допомоги, однак через значний брак коштів позбавлений можливості на звернення до лікарів, адже коштів ледь вистачає на ліки. У зв`язку з подіями, які відбулись, зокрема, 17.09.2025 та 26.09.2025 р. переніс сильне душевне хвилювання та психологічне напруження, пов`язане з тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке, на його думку, я не вчиняв, про існування повістки про з`явлення до ТЦК його ніхто не повідомляв, вказана несправедливість та відсутність розуміння з боку працівників ТЦК та СП вкрай негативно позначилось на стані його здоров`я, депресивний стан з`явився і від суми штрафу, який ще й у подвійному розмірі (34 000 гривень) перебуває на примусовому виконанні у Чемеровецькому відділі ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області, даний розмір штрафу для нього є непідсильний, у зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я та самопочуттям, яке ще й пов`язане з осіннім загостренням та відсутністю коштів не міг оскаржити дану постанову у передбачений законом строк, а саме протягом 10 днів з дня її винесення. Позивач просить суд: поновити строк для подачі позову про скасування постанови №676 від 26.09.2025, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_2 . Позивач в обґрунтування вимог також вказує, що він зареєстрований у застосунку Резерв+, в якому містяться відомості про інвалідність третьої групи, внаслідок нещасного випадку на виробництві, вказаний мій мобільний номер телефону та електронна адреса; відповідно до відстеження на офіційному сайті «Укрпошта» поштового відправлення №0610260443391, причина повернення: відсутність адресата за вказаною адресою, окрім цього вказана адреса с. Вікторівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області; поряд з цим звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові №676 від 26.09.2025 вказано, що 22.02.2025 на його ім`я відправлялась повістка, однак згідно трекінгу відправлень, яке у відкритому доступі на офіційному сайті «Укрпошта» вбачається, що відправлення за №0610260443391 прийнято до відправлення 18.06.2025 р., також у його населеному пункті пересувне відділення пошти, в зв`язку із цим фактом пов`язано те, що його ніхто не повідомив та не вручив повістку. Позивач просить суд: поновити пропущений строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №676 від 26.09.2025, винесеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; скасувати постанову №676 від 26.09.2025 винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладання на нього штрафу у сумі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; судові витрати по справі стягнути з відповідача; розгляд справи проводити у його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками через систему «Електронний суд», будучи належним чином повідомлений причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів.
Технічна фіксація не здійснюється відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач є інвалідом третьої групи в зв`язку із нещасним випадком на виробництві, який встановлено 21.11.2018 р., що підтверджується копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 19.02.2025 р.№ 130/25/455/В, дата повторного оцінювання – 19.02.2027 р. Позивач отримує пенсію по інвалідності з 12.11.2019 р., що підтверджується копією пенсійного посвідчення.
Згідно витягу з системи «Резерв+» 10.06.2025 р. позивачем було уточнено персональні дані, 11.06.2025 р. він пройшов ВЛК, придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах(установах), мед підрозділах логістики, зв`язку, охорони. 
26.09.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову № 676 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України. Відповідно до постанови: «17.09.2025 р. о 12 год.25 хв. з`ясовано, що 22.02.2025 р. на ім`я ОСОБА_4 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: с.Вікторівка, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 610260443391 було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.06.2025 о 9:00 годині. До ІНФОРМАЦІЯ_3 повернулося рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до пункту 2 частини 41 Порядку введення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560, а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487, у разі надсилання звістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М) ТЦК та СП є: 1) день отримання поштового відправлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Отже за приписами чинного законодавства повістка про явку до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 вважається врученою. З той же час ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився та порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024. №560. 
Враховуючи особу позивача, поважність пропуску ним звернення з позовом суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження вищевказаної постанови.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами частини 3 статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Абз.11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 р. встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представником відповідача не надано суду відзив на позов та жодних доказів в обгрунтування заперечень на позов.
Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач вказав, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 йому не вручалась, а отже він не був обізнаний про обов`язок прибути до РТЦК 29.06.2025 р. 
Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Згідно з пп. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: ) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
В наданій суду позивачем копію протоколу № 676 про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 р. видно, що повістка направлялася позивачу в АДРЕСА_1 , а не в с.Вікторівка як вказано в оскаржуваній постанові та в якій фактично зареєстрований та проживає позивач. В протоколі позивач вказав в поясненнях, що повістки не отримував, про що не був повідомлений. Із змісту позовної заяви видно, що по місцю проживання позивача в с.Вікторівка відсутнє поштове відділення. Із наданого суду позивачем копії скриншоту трекінгу з сайту «Укрпошти» видно, що поштове відправлення № 610260443391 було відправлено 18.06.2025 р., а не 22.02.2025 р. як зазначено в оскаржуваній постанові.
Оцінюючи вказаний протокол, надані суду позивачем докази, суд приймає до уваги те, що позивач не був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повістка йому не була вручена. За вказаних обставин, на переконання суду, відсутня його вина (умисел (ст.10 КУпАП) або необережність(ст.11 КУпАП) як складова адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього суд враховує, що ч.3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою. В той же час в оскаржуваній постанові не конкретизовано які саме положення ст. 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізація» порушив позивач адже зазначена стаття містить шість частин, не конкретизовано також які саме положення ст.1 закону України «Про військовий облік і військову службу» порушив позивач адже вказана стаття складається з 12 частин. Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560, на яке також міститься посилання в оскаржуваній постанові складається з пунктів. 
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 235, 245, 247, 251, 256, 268, 279 КУпАП,
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Постанову № 676 від 26 вересня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. 
Рішення може бути оскаржено учасниками судового розгляду в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення виготовлено 02.02.2026 р.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Вдовичинський А.В.