УХВАЛА

29 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №140/13448/24
адміністративне провадження № К/990/53234/25 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Ханової Р.Ф.,  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Центр" до Головне управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
19.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 №00148360705.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025, яке залиено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2025 позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що контролюючий орган не встановив непроведення через ПРРО операцій, що наведені у додатку до акта перевірки, а лише констатував, що такі операції проведені після спливу певного часу з моменту проведення безготівкового розрахунку. Також суд враховував, що Закон №265/95-ВР не встановлює конкретних часових проміжків фіскалізації розрахунків, а лише визначає обов`язок її здійснення. Враховуючи правову позицію Верховного Суду та вищевикладені обставини справи, суд вважав недоведеним порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР на загальну суму 111 217,72 грн, тому дійшов висновку, що контролюючим органом протиправно застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 166 826,58 грн. Крім того, контролюючий орган по суті самостійно визнав безпідставність нарахування штрафних санкцій на суму операцій, які не були проведені через РРО на суму 1578,36 грн, а тому нарахування штрафних санкцій в сумі 2367,54 грн (1578,36 х 150% = 2367,54) є безпідставним навіть з позиції ГУ ДПС у Волинській області. Суди дійшли висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами непроведення Товариством через РРО та невидачу фіскальних чеків на суму 17070,49 грн. Також суд зазначив, що навіть формальна неточність у фіскальному касовому чеку не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а згаданий чек підтверджує виконання розрахункової операції. Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлене податковим органом порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, за яке передбачена відповідальність у вигляді фінансової санкції в розмірі 5100,00 грн, не знайшло свого підтвердження. З урахуванням встановлених обставин, правових норм, що регулюють спірні правовідносини, суди дійшли висновку про задоволення позову, а саме про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2024 №00148360705.

Головне управління ДПС у Волинській області подалокасаційну скаргу, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити. 

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій зазначає, що таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а обставини справи досліджені неповно.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.
Розгляд даної справи здійснювався судами попередніх інстанцій в порядку і за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тобто, касаційну скаргу у цій справі подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню. 
У касаційній скарзі міститься посилання, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (п.п."а" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України)
Оцінивши такі доводи, колегія суддів вважає, що вони мають загальний характер, притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть сприйматись як виключний випадок. Касаційна скарга не містить жодних аргументів та належних, переконливих і достатніх доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи або вона має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики. 
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Центр" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   Р.Ф. Ханова