ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 р. 	Справа № 440/16122/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2025, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 08.12.25 у справі № 440/16122/25
за позовом ОСОБА_1 
до Державної казначейської служби України   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі також – відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання постанови Полтавського апеляційного суду від 14.08.2025 у справі №554/13202/24 та виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Полтава від 10.09.2025 у справі №554/13202/24, виданого на її виконання;
- стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснено позивачу, що з даними вимогами заявник може звернутись в порядку, встановленому статтями 446, 447 ЦПК України в межах справи №554/13202/24.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що у спірних правовідносинах судове рішення виконується самим органом державної казначейської служби, а не виконавчою службою, і виконавче провадження не відкривається, а отже норми ЦПК не застосовуються. 
Апелянт просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження з таких підстав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Полтавського апеляційного суду від 14.08.2025 у справі №554/13202/24 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
На виконання зазначеного судового рішення видано виконавчий лист, який разом із постановою суду направлено на виконання до Державної казначейської служби України.
Із листа ДКСУ від 19.11.2025 стало відомо, що судове рішення не можливо виконати за відсутністю коштів, на сьогодні у Казначействі за бюджетною програмою обліковується 1023 невиконаних виконавчих документів на суму понад 316,37 млн грн, які надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Полтави по справі № 554/13202/24, відповідно до пункту 39 Порядку №845. Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання виконавчого листа, виданого 10.09.2025 у справі №554/13202/24, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Тобто позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача стосовно визначення черговості щодо виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Полтава від 10.09.2025 у справі №554/13202/24.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі №554/13202/24, позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України.
Приписами частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частиною першої статті 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в цивільних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача, на думку позивача, належним чином виконати рішення суду.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені правові норми Цивільного процесуального кодексу України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
Наведені спеціальні норми Цивільного процесуального кодексу України, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ЦПК України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Проаналізувавши предмет позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах виконання рішення у справі №554/13202/24, а не окремого позову.
Тому розгляд справи №440/16122/24 за правилами адміністративного судочинства неможливий.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Полтави з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цивільній справі № 554/13202/24 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування шкоди.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Зобов`язано Державну казначейську службу України подати до Шевченківського районного суду міста Полтави звіт про виконання судового рішення у справі №554/13202/24 протягом 30 днів з дня отримання копії ухвали суду.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі № 440/16122/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова