532/2348/25 
3/532/16/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., з участю прокурора Карпенка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Нестеренко Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

Встановив:

30.09.2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області на розгляд надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складені старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Полтавській області ДСР НП України капітаном поліції Шереметом М.В. стосовно ОСОБА_1 , а саме:
- протокол № 428 від 25.09.2025 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, 
- протокол № 429 від 25.09.2025 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 
- протокол № 430 від 25.09.2025 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, 
- протокол № 431 від 25.09.2025 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи директором Шенгурівського ліцею Кобеляцької міської ради, являючись, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 28 названого Закону, маючи дискреційні повноваження на видання наказів та заохочення працівників закладу, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів і прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований:
- 21.09.2024 під час видачі та підписання наказу від 21.09.2024 № 43-К "Про грошову винагороду педагогічним працівникам", відповідно до якого наказала провести виплату грошової винагороди усім педагогічним працівникам Шенгурівського ліцею у вересні 2024 року в розмірі посадового окладу, у тому числі ОСОБА_2 , яка є її матір`ю, тобто близькою особою;
- 18.12.2024 під час видачі та підписання наказу від 18.12.2024 № 60-К "Про преміювання педагогічних працівників ліцею", відповідно до якого наказала виплатити премію педагогічним працівникам ліцею, у тому числі ОСОБА_2 в розмірі 63 % посадового окладу, яка є її матір`ю, тобто близькою особою.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відповідно до якої неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, згідно з якою вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні прокурор прохав притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначаючи, що її вина у вчиненні зазначених правопорушень доведена наявними доказами.
В судовому засіданні ОСОБА_1 факт видачі наказів про виплату премій та винагород у всіх випадках, які їй інкримінуються як вчинення правопорушення, визнала, заперечуючи при цьому існування реального конфлікту інтересів та наголосивши, що діяла виключно в межах своїх службових повноважень, а отже, на її переконання, не вчиняла правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП. При цьому зазначила, що вона дійсно працює директором Шенгурівського ліцею Кобеляцької міської ради та являється посадовою особою юридичної особи публічного права. 23.09.2023 року ОСОБА_2 , яка є її матір`ю була прийняття на посаду асистента вчителя Шенгурівського ліцею Кобеляцької міської ради, про що вона того ж дня, повідомила відділ освіти Кобеляцької міської ради. Зазначила, що її мати безпосередньо їй не підпорядкований, а спільна праця з близькою особою щодо неї не заборонена, не обмежена й не є обставиною конфлікту інтересів. Підтвердила той факт, що нею були дійсно підписані названі накази, якими було виплачено премії та винагороди в тому числі і ОСОБА_2 , однак вказала, що ніякої майнової вигоди вона при цьому не мала і корупційної складової в її діяннях не було.
Шенгурівський ліцей не має бухгалтерії, однак розпорядником коштів є відділ освіти Кобеляцької міської ради. Самостійно, без погодження з відділом освіти, вона не може прийняти рішення щодо преміювання працівників. Бухгалтерія, при наявності вільних коштів, надсилає їй список працівників та суму преміювання щодо кожного з них. Потім це все оформлюється наказом. Розміри премій не відрізнялися, її матір отримувала премії в такому ж розмірі, як всі працівники.
Також зазначила, що питання щодо преміювання її матері відбуваються лише на підставі подання заступника директора, у підпорядкуванні якого перебуває ОСОБА_2 .
Також зазначила, що премію та грошову винагороду отримували абсолютно всі працівники ліцею. Її мати ОСОБА_2 ніколи не мала якихсь привілеїв, винагород, тощо, і розмір виплаченої премії та грошової винагороди не були більшими, чим виплати іншим працівникам. З огляду на викладене, вважала, що оскільки нею було повідомлено відділ освіти Кобеляцької міської ради щодо прийняття на роботу близької особи, рішення про преміювання та нарахування винагород педагогічним працівникам приймалося лише після вказівки бухгалтерії відділу освіти, і вона ніяким чином на них не впливає й не має можливості вплинути, а отже не має дискреційних повноважень, то реальний конфлікт інтересів в такому випадку відсутній. З огляду на це, просила закрити справу за відсутності в її діяннях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП.
Захисник прохала закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що надала письмове клопотання.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додатні до них матеріали, суд дійшов до такого висновку.
Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому орган (посадова особа), згідно статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ч. ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та відповідно вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією – це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;
пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням;
приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;
реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Встановлено, що 06.05.2020 між сектором освіти Кобеляцької райдержадміністрації в особі завідувача сектору та ОСОБА_1 укладено контракт, згідно якого останню переведено на роботу до Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на посаду директора Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів строком на 6 років з 01.07.2020 по 30.06.2026 (т.2 а.с.180-188).
Відповідно до Контракту директор у своїй роботі у межах питнь, встановлених чинним законодавством України, Статутом Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кобеляцької районної ради Полтавської області та цим Контрактом підзвітний Сектору освіти. Директор зобов`язується здійснювати керівництво Шенгурівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, забезпечувати ефективне використання і зберігання майна, а Сектор освіти зобов`язується сприяти забезпеченню зміцнення матеріально-технічної бази та організації праці Директора. Директор є повноважним представником Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Директор здійснює керівництво Шенгурівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, організує навчально-виховну, фінансово-господарську, соціально-побутову іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених Статутом та цим контрактом. Директор Шенгурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів самостійно вирішує всі питання управління (керівництва) діяльністю навчального закладу за винятком тих, які законодавством віднесені до компетенції районної ради, Сектору освіти, загальних зборів (конференції) колективу, ради закладу освіти, забезпечує виконання завдань, передбачених Статутом та цим контрактом.Директор виконує такі функції і обов`язки з організації забезпечення діяльності ЗОШ, в тім числі, як: - здійснює підбір і розподіл кадрів, встановлює посадові оклади працівників Шенгурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів у межах власних фінансових засобів із врахуванням обмежень, визначених державними і місцевими нормативами;визначає надбавки і доплати до ставок і посадових окладів працівників Шенгурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів; визначає спільно з органом громадського самоврядування порядок преміювання працівників школи.
Наказом завідувача сектору освіти Кобеляцької районної державної адміністрації № 54-к від 06.05.2020 ОСОБА_1 , директора Шенгурівської загальноосвітньої школи переведено І-ІІІ ступенів, переведено з безстрокової форми трудового договору на контракт терміном на 6 років з 01.07.2020 року по 30.06.2026 р. (т.2 а.с.179).
Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради № 16 від 25.01.2021 прийнято безоплатно із спільної власності територіальних громад Полтавського району Полтавської області у комунальну власність Кобеляцької міської ради юридичні особи закладі освіти, зокрема, Шенгурівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Кобеляцької районної ради Полтавської області та затверджено Статут Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кобеляцької міської ради (т.2 а.с.81-123).
Рішенням дев`ятнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради № 7 від 22.07.2022 Шенгурівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Кобеляцької міської ради перейменовано у Шенгурівський ліцей Кобеляцької міської ради Полтавської області та затверджено Статут (т.2 а.с.124-149).
Відповідно до Статуту ліцей є юридичною особою публічного права та неприбутковим закладом освіти (п.7).
Засновником ліцею є Кобеляцька міська рада Полтавської області. Уповноваженим органом засновника є відділ освіти Кобеляцької міської ради (п.6).
Отже, Шенгурівський ліцей Кобеляцької міської ради Полтавської області є юридичною особою публічного права в розумінні частини 2 статті 81 ЦК України.
09.09.2022 між Кобеляцькою міською радою в особі виконуючого повноваження Кобеляцького міського голови та директором Шенгурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кобеляцької районної ради Полтавської області ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до Контракту від 06.05.2020, відповідно до якої змінено назву Контракту та змінено Сторону укладення Контракту - сектор освіти Кобеляцької районної державної адміністрації на Кобеляцьку міську раду. Пункт 1.1.Контракту викладено в новій редакції, відповідно до якого директор у своїй роботі, у межах питань, встановлених чинним законодавством України, Статутом Шенгурівського ліцею Кобеляцької міської ради Полтавської області та цим Контрактом, підзвітний Кобеляцькому міському голові, відділу освіти Кобеляцької міської ради Полтавської області (Органу управління освітою) (т.2 а.с.189-190).
Таким чином, на підставі пп. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі – Закон № 1700-VII ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія названого закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права, в тому числі вимоги статті 28 Закону № 1700-VII щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Так, згідно з частиною 1 статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до посадової інструкції директор приймає на посади та звільняє з посад працівників, визначає їхні посадові обов`язки; видає в межах своєї компетенції накази та контролює їх виконання. Директор має право розпоряджатися в установленому законом порядку майном і коштами закладу освіти, зокрема встановлювати педагогічним і науково-педагогічним працівникам доплати, надбавки, премії (т.2 а.с.191-195).
У ст. 57 Закону України «Про освіту» передбачено, що держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу ( ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків.
18.09.2024 директору Шенгурівського ліцею внесено подання від заступника директора по виховній роботі, погоджене головою ПК щодо виплати грошової винагороди асистенту вчителя ОСОБА_2 16.12.2024 директору Шенгурівського ліцею внесено подання від заступника директора по виховній роботі, погоджене головою ПК щодо виплати премії асистенту вчителя ОСОБА_2 (т.3 а.с.63, 65).
Відповідно до Закону «Про освіту», наказу МОН № 557 від 26.09.2005, постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 ОСОБА_1 підписала та видала: наказ № 43- К від 21.09.2024 « Про грошову винагороду педагогічним працівникам», відповідно до якого за сумлінну па працю та зразкове виконання посадових обов`язків та з нагоди Дня працівників освіти наказала провести виплату грошової винагороди усім педагогічним працівника Шенгурівського ліцею у вересні 2024 року в розмірі посадового окладу, в тому числі асистенту вчителя ОСОБА_2 (т.2 а.с, 199); наказ № 60- К від 18.12.2024 «Про преміювання педагогічних працівників ліцею» відповідно до якого за сумлінну па працю та зразкове виконання посадових обов`язків наказала провести виплату премії в грудні 2024 року педагогічним працівника Шенгурівського ліцею, в тому числі асистенту вчителя ОСОБА_2 в розмірі 63 % посадового окладу (т.2 а.с. 200).
ОСОБА_2 прийнято на посаду асистента вчителя 21.09.2023 згідно наказу № 64-К від 21.09.2023 (т.2 а.с.196). 
Згідно актового запису про народження №19 від 29.04.1983 року матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (т.2 а.с.225), а отже, вони є близькими особами згідно абзацу 3 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII.
Підписуючи названі Накази, ОСОБА_1 в кожному випадку достовірно розуміла та в повній мірі усвідомлювала, що саме її матір ОСОБА_2 в числі інших педагогічних працівників отримає відповідні премії та винагороди у вказаних розмірах.
Наведені вище обставини встановлені судом та не оспорюються сторонами по справі про адміністративне правопорушення.
Між тим, повно, всебічно і об`єктивно проаналізувавши вищенаведені докази та оцінивши їх відповідно до вимог закону з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність наведених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, суд вважає, що видаючи вищезазначені накази, якими були виплачені премії та грошова винагороди близькій особі ОСОБА_1 - її матері ОСОБА_2 , ОСОБА_1 діяла в умовах реального конфлікту інтересів, про наявність якого свого безпосереднього керівника не повідомила.
З роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», слідує, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати, зокрема, у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).
Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Тобто, відмінність між цими поняттями полягає у тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
НАЗК у своїх Методичних рекомендаціях від 12 січня 2024 року № 12 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» роз`яснило, що при потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень. При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень. У випадку надходження керівнику підприємства проєкту наказу на підпис виникає необхідність прийняття рішення, що свідчить про виникнення суперечності між приватним інтересом і повноваженнями, тобто про реальний конфлікт інтересів. Підписання наказу про преміювання, у тому числі близької особи, буде свідчити про прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Не має значення, хто саме ініціював призначення близькій особі премії та ким був запропонований її розмір.
Кінцеве рішення в цьому випадку приймає керівник підприємства. Якщо юридично у нього наявні дискреційні повноваження визначити інший розмір премії, наприклад, ніж запропонований безпосереднім керівником близької особи, або коли розмір встановлюється не чітко, а формулюється у форматі «до № %» або не призначати премію взагалі, у такого керівника існує конфлікт інтересів.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР структуру заробітної плати становлять основна (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці), додаткова (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці) заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках гарантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
На відміну від основної, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких в тому числі належать різні види стимулюючих виплат (премії, надбавки, винагороди, тощо) не є гарантованими та можливість їх отримання, так само як і їх розмір, залежить від оцінки результатів роботи особи керівником.
В постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» законодавцем визначено право керівника бюджетних установ, закладів та організацій затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків.
Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, який поширюється, в тому числі на педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 898. За змістом названого Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці (пункт 2). Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи (пункт 3). Розмір щорічної грошової винагороди не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плати) з урахуванням підвищень (пункт 5).
Наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу при підписанні вище перелічених наказів вбачається з обставин цієї справи, оскільки остання являється донькою працюючого асистента вчителя ОСОБА_2 , в зв`язку з чим безумовно має майновий інтерес, зумовлений сімейними стосунками.
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.
В Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 24 квітня 2017 року № 1395/5 сформульовано визначення, за яким дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Дискреція – це можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих варіантів дій, рішень, або навпаки – не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).
Наявність дискреції (розсуду) посадової особи є визначальною та необхідною умовою для вирішення питання про наявність у її діях реального конфлікту інтересів, адже у випадку, коли особа у відповідності до імперативних вимог чинного законодавства має діяти у чітко визначений спосіб, чітко визначених межах та формі або повинна утримуватися від певних дій і в неї немає жодного власного розсуду стосовно виду та характеру можливого рішення, дій чи бездіяльності, то в такому випадку реальний конфлікт інтересів не впливає на об`єктивність та неупередженість рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, оскільки остання позбавлена будь-якої можливості діяти в будь-який інший спосіб, ніж написано у законі. Отже, наявність дискреційних повноважень є необхідною передумовою вирішення питання про наявність у діях особи реального конфлікту інтересів.
Про дискреційний характер службових повноважень ОСОБА_1 , як директора ліцею, при вирішенні питання щодо нарахування премій та винагород і права на їх отримання педагогічними працівниками шляхом підписання та видання відповідних наказів, свідчить те, що саме вона згідно Контракту, Статуту ліцею, наділена виключним правом на остаточне рішення щодо преміювання працівників та нарахування їм винагород, як особа, уповноважена на розпорядження коштами підприємства та є основним підписантом фінансово-розпорядчих документів.
Суд зауважує, що на відміну від обов`язкових виплат, які передбачені трудовим законодавством, таких як заробітна плата, допомога на оздоровлення тощо, премія має характер індивідуально визначеної заохочувальної виплати, її розмір щоразу може змінюватись, а остаточне рішення щодо цієї виплати приймає саме керівник при видачі наказу.
Той факт, що розмір премій та винагороди матері ОСОБА_2 визначався за проєктом наказів безпосереднього керівника останнього та за поданням заступника директора з виховної роботи та погодження голови профспілкового комітету не спростовує того факту, що директор ОСОБА_1 приймала остаточне рішення, яким визначала кому та який необхідно нарахувати розмір премії та винагороди.
До того ж остання мала можливість утриматися від підписання таких наказів, що в свою чергу підтверджує наявність дискреції в її повноваженнях.
Згідно роз`яснень НАЗК у Методичних рекомендаціях від 12 січня 2024 року № 12 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» суперечність між приватними інтересами та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (або прирівняна до неї), має виконувати свої службові обов`язки в публічних інтересах (держави, територіальної громади тощо), виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.
Таким чином, публічний службовець, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію), по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).
Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином, наведені вище обставини свідчать про прийняття директором ліцею ОСОБА_1 рішень та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, спричиненого суперечністю між її приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками з матір`ю ОСОБА_2 , та службовими повноваженнями в частині преміювання педагогічних працівників та виплату їм винагород, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення.
Закон визначає, що державні службовці зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.
Безпосередній керівник особи або керівник органу, який може звільнити чи ініціювати звільнення працівника з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у працівника конфлікту інтересів, ухвалює рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.
Між тим, з матеріалів справи згідно наданих ініціатором складення протоколів доказів слідує, що про наявність в неї потенційного конфлікту інтересів ОСОБА_1 повідомила безпосереднього керівника – начальника відділу освіти Кобеляцької міської ради листом № 01-36/97 від 21.09.2023 про прийняття на роботу на посаду асистента вчителя - матері (том 2 а. с. 198).
З метою вирішення питання щодо врегулювання цього конфлікту інтересів відділом освіти Кобеляцької міської ради було направлено 29.09.2023 запит до Національного агентства з питань запобігання корупції (т.2 а.с.219-221).
З відповіді Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції від 06.10.2023, направленої на адресу відділу освіти Кобеляцької міської ради вбачається, що дані відповідні роз`яснення та рекомендовано звернутися до уповноваженого підрозділу (особи) з питань запобігання та виявлення корупції, утвореного у Кобеляцькій міській раді (т.2 а.с. 222-224).
Матеріали справи не містять доказів того, що цей лист був доведений до відома директора ліцею ОСОБА_1 , як і відсутнє будь-яке повідомлення останній щодо її дій в умовах виниклого конфлікту інтересів, що підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні.
Відомостей про надходження від ОСОБА_1 будь-яких інших повідомлень (щодо прийняття наказів про грошову виплату та виплату премії) матеріали справи не містять.
Таким чином, в діяннях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки вона, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, не повідомила, не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а також вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII.
Суд зазначає, що згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим, згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Таким чином, усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить переліку малозначних правопорушень або вказівок на ознаки, що дозволяють стверджувати про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкоди й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При вирішенні питання про накладення стягнення суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке не становить великої шкоди та яким не завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, тривалий термін працює в Шенгурівському закладі освіти, зокрема на посаді директора, і яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, а також те, що ступінь конфлікту в даному випадку є незначною, оскільки ОСОБА_2 відповідно до законодавства мала право на премії та винагороди, мова про які йдеться в наказах, і виплата їй останніх у визначених розмірах не призвела до порушення прав на премії та винагороди інших педагогічних працівників, а ОСОБА_1 хоча й діяла, приймаючи такі рішення в умовах реального конфлікту інтересів, однак її дії за обставин цієї справи носили фактично формальний характер та були обумовлені скоріше юридичною необізнаністю, а також враховуючи те, що при прийнятті на роботу матері вона повідомила безпосередній орган управління - відділ освіти Кобеляцької міської ради, однак останні ніяких дій чи рекомендацій при цьому не вжили, заклад освіти знаходиться в сільській місцеві з обмеженою кількістю жителів та тісними соціальними зв`язками, на підставі чого суд приходить висновку про малозначність вчиненого нею діяння.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст. ст. 283 і 284 КУпАП, суд, 

Постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 16.01.2026. 

Суддя