УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 752/6296/25
провадження № 51-2339впс25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 62024170020010542 від 26 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, 
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення вищевказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 із Голосіївського районного суду міста Києва до Шевченківського районного суду міста Харкова.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до Голосіївського районного суду міста Києва з порушенням правил територіальної підсудності.Указано, що відповідно до обвинувального акта останній обвинувачується у самовільному залишенні в умовах воєнного стану військової частини НОМЕР_1 та неприбутті до місця тимчасової дислокації цієї військової частини за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печенізького районного суду Харківської області. Разом з тим, йдеться в поданні, рішенням Вищої ради правосуддя від 20 квітня 2023 року територіальну підсудність судових справ Печенізького районного суду Харківської області змінено Дзержинському районному суду міста Харкова (наразі перейменований у Шевченківський районний суд міста Харкова).
Також у поданні міститься посилання на положення ч. 9 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), які підлягають застосуванню в даних правовідносинах, і вказано про те, що обвинувальний акт затверджено за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, що знаходиться не в межах територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва.
Указані вище обставини, за змістом подання, свідчать про наявність підстав до направлення кримінального провадження щодоОСОБА_4 до Шевченківського районного суду міста Харкова.
Учасники судового провадження повідомлялися про день і час розгляду подання, проте в  судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду, заяв про  неможливість прибути з поважних причин для участі в судовому засіданні від них не  надходило, що не перешкоджає розгляду цього подання. 
Перевіривши наведені доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання Київського апеляційного суду не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
За ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.
Особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану врегульовано                             ст. 615 КПК, за змістом ч. 9 якої під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
У даному кримінальному провадженні, як убачається з обвинувального акта та подання Київського апеляційного суду, місце вчинення кримінального провадження знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печенізького районного суду Харківської області, який, виходячи зі змісту рішення Вищої ради правосуддя від 20 квітня 2023 року № 399/0/15-23, не може з об`єктивних причин здійснювати правосуддя.
За таких обставин норми ч. 9 ст. 615 КПК визначають альтернативні правила скерування та розгляду обвинувального акта: судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування; іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
З обвинувального акта та подання апеляційного суду вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 було затверджено прокурором за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, що відповідно до приписів ч. 9 ст. 615 КПК в редакції закону, яка діяла на момент звернення з обвинувальним актом, не має юридичного значення для вирішення питання про територіальну підсудність, оскільки ця адреса вказує на місце завершення досудового розслідування в контексті положень ст. 283 КПК, яке не згадується в ч. 9 ст. 615 КПК в чинній редакції як підґрунтя до визначення територіальної підсудності.
Водночас, зі змісту подання не вбачається обґрунтування того, що кримінальне провадження скеровано для розгляду Голосіївським районним судом міста Києва з  недотриманням правил ч. 9 ст. 615 КПК щодо визначення територіальної юрисдикції з огляду на місце, де знаходиться орган досудового розслідування, який його закінчив, зокрема, що такий орган знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Київського апеляційного суду в аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 34 КПК, що давало би Верховному Суду підстави, визначені ч. 3 вказаної статті, до вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Разом із тим, у поданні не наведено обґрунтування того, яким чином, з огляду на альтернативні правила, визначені ч. 9 ст. 615 КПК, доцільним є направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 саме до Шевченківського районного суду міста Харкова для виконання завдань кримінального провадження, зокрема щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що подання Київського апеляційного суду з підстав, наведених у ньому, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 34, 615 КПК, Суд
постановив:
Подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 62024170020010542 від 26 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                  ОСОБА_3