П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27955/24 	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
19.12.2024 року;
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Крусяна А.В.
– Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/27955/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:
04.09.2024 року Головне управління ДПС в Одеській області зверталось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави заборгованість у розмірі 446291 гривень.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Суд стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 443071,22 гривень. Суд стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 27,61 гривень. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянтка просила скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідачки заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 443071,22 гривень, ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 96469,38 гривень, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року в частині стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на суму 443071 грн. 22 коп. скасовано.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на суму 443071 гривень 22 копійки задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 96469 гривень 38 копійок.
В решті цих позовних вимог відмовлено. В інших частинах рішення суду першої інстанції залишено без змін.
22.12.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення та розподіл судових витрат, понесених відповідачкою (апелянткою) на оплату судового збору за подання скарги та правничої допомоги адвоката у зв`язку з розглядом даної адміністративної справи.
В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове судове рішення в адміністративній справі, не здійснив розподіл судових витрат, понесених відповідачкою (апелянткою) у зв`язку із оплатою судового збору за подання апеляційної скарги та правничої допомоги адвоката у зв`язку з розглядом даної адміністративної справи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За правилами частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів враховує, що постановою апеляційного суду у цій справі, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, задоволено вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Одночасному врахуванню підлягає й те, що під час звернення із апеляційною скаргою на рішення суду, відповідачка (апелянтка) здійснила оплату судового збору у сумі 6238,83 гривні згідно квитанції від 12.01.2025 року №9280-5648-1324-1448, а саме у розмірі, що стосується оспорюваної частини рішення суду.
Поряд з цим, згідно наданих доказів, 27.12.2024 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та Калініченком Сергієм Миколайовичем (Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги №27/12/24, за яким Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати Адвоката, додатково понесені в інтересах Клієнта, у порядку та строки обумовлені Сторонами у Договорі.
У пункті 1.2 Договору між Сторонами обумовлено, що Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень:
- представляє інтереси Клієнта з усіма правами відповідно до його процесуального статусу в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Одеському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді у справі №420/27955/24, у тому числі з правом брати участь у судових засіданнях, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, з правом підписувати та подавати документи, зокрема апеляційну скаргу, позов, відзив, відповідь на відзив, угоди, заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Клієнта судовий збір та інші необхідні платежі; приймати необхідні платежі на користь Клієнта; вчиняти інші дії в інтересах Клієнта;
- надає Клієнту усне та письмове консультування з юридичних питань щодо захисту інтересів останнього у зазначених органах (установах, підприємствах, організаціях), у зв`язку з чим проводить аналіз діючого законодавства та судової практики з питань, які цікавлять Клієнта, проводить правову експертизу юридичних документів.
У пункті 4.2 Договору визначено, що за правничу допомогу, передбачену в пункті 1.2. Договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката складає фіксований розмір: за представництво в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Одеському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді у справі №420/27955/24, а саме у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Актом приймання-передачі адвокатських послуг від 20.12.2025 року Сторони засвідчили, що, представляючи інтереси у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Одеському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді у справі №420/27955/24, Адвокат надав Клієнту послуги, передбачені пунктом 1.2. розділу 1 Договору про надання правничої допомоги, за що Клієнт сплатив Адвокату вартість цих послуг, а саме:
надання Клієнту усного консультування з питань захисту його інтересів в ГУ ДПС в Одеській області та в судах (вартість послуг склала 2000 гривень);
аналіз діючого законодавства та судової практики з питань, які цікавлять Клієнта, у подібних спорах (вартість послуг 1000 гривень);
ознайомлення з матеріалами справи №420/27955/24 в ООАС та їх правовий аналіз; правовий аналіз та систематизація додатково наданих Клієнтом документів; підготовка та супровід поданих в інтересах Клієнта адвокатського запиту та заяв, правовий аналіз отриманих на них відповідей: підготовка та подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, моніторинг за ходом розгляду справи у суді, подання процесуальних заяв (клопотань) у справі, (вартість послуг 12000), всього на суму 15000 гривень.
Фактична оплата правничих послуг підтверджена відповідною випискою по рахунку.
Заява про зменшення витрат на правову допомогу чи заперечення щодо обґрунтованості цих витрат від позивача – ГУДПС в Одеській області не надійшла.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 вказаної статті КАС України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Слід враховувати, що згідно статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вказані положення кореспондуються із приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до пунктів 2, 5, 6, 9 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність – це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно статті 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є, у тому числі:
надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Апеляційний суд враховує, що на момент звернення до суду між відповідачкою (апелянткою) та адвокатом визначений розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 15000 грн.
Виходячи з представлених матеріалів, гонорар адвоката визначений у фіксованому розмірі та узгоджений між адвокатом та відповідачкою (апелянткою) у відповідній Угоді, що відповідає умовам Договору про надання правової (правничої) допомоги.
Перевіривши обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи, апеляційний суд враховує, що ці послуги пов`язані із наданням адвокатом консультацій і роз`яснень з правових питань, складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відповідно до положень статей 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI відносяться до видів адвокатської діяльності.
Обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із спором між відповідачкою (апелянткою) та ГУДПС відповідає доказам, наявним в матеріалах справи.
Слід враховувати, що гонорар адвоката узгоджений у фіксованому розмірі, тобто не залежить від обсягу послуг та витраченого часу. Поряд з цим, від позивача (ГУДПС) не надійшло заяв про зменшення витрат апелянтки на правову допомогу чи заперечень щодо обґрунтованості понесених стороною у справі судових витрат.
Поряд з цим, обов`язок доведення неспівмірності витрат, понесених учасником у зв`язку із правовою допомогою, відповідно до положень частини 7 статті 134 КАС України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Водночас, на переконання апеляційного суду, витрати відповідачки (апелянтки) на правову допомогу є документально підтвердженими, відповідають характеру спірних правовідносин та розміру заявлених майнових вимог у справі, витраченому адвокатом часу у зв`язку професійною правничою допомогою, а тому заявлений до відшкодування розмір витрат не є явно завищеним.
Підсумовуючи, відповідно до вищенаведених положень статті 139 КАС України, відшкодуванню на користь апелянтки підлягають судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6238,83 гривні та на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 гривень.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 252, 321, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166) на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 6238 (шість тисяч двісті тридцять вісім) гривні 83 копійки та на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко
Судді: А.В. Крусян
О.В. Яковлєв