КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№22-ц/824/4728/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року місто Київ 
справа №128/1436/25 

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,
суддів: Рейнарт І.М., Таргоній Д.О.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року про направлення справи за підсудністю, постановлену під головуванням судді Котенко Р.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Ухвалою Вінницькогорайонного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.
Ухвала мотивована тим, що відповідно до відповіді №04-15/75 від 12 травня 2025 року старости Сокиринецького старостинського округу Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області за вказаною у позові адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання відповідача ОСОБА_5 не зареєстровано. Водночас, згідно з відповіддю начальника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 22 листопада 2021 року по 31 травня 2024 року. Відтак, керуючись ч.9 ст.28 ЦПК України, Вінницьким районним судом Вінницької області було постановлено ухвалу про направлення справи за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Ухвалою Дарницькогорайонного суду міста Києва від 11 серпня2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Дарницькогорайонного суду міста Києва від 30 вересня 2025року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача  ОСОБА_1  -   ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та повернути справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що Вінницький районний суд Вінницької області в ухвалі від 23 травня 2025 року зазначав, що із відповіді №04-15/75 від 12травня 2025 рокустарости Сокиринецького старостинського округу Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької областівбачається, що в реєстрі Лука-Мелешківської територіальної громади, громадянка ОСОБА_5 ,    ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована, що також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області від 15травня 2025 року, у зв`язку із цим суд направив цивільну справу №128/1436/25 до Дарницького районного суду міста Києва як до суду за останнім відомим місцем проживанням відповідача(було встановлено, що відповідачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 22 листопада 2021 року по 31 травня 2024 року(тоді ще її прізвище було « ОСОБА_6 », зміна відбулася 26листопада 2024року). 
Вказував, що Вінницький районний суд Вінницької області цивільну справу на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва передав цілком правомірно та обґрунтовано, неможливість перевірити та підтвердити зареєстроване місця проживання відповідачабула зумовлена недобросовісними чи недбалими діями позивача - жодної вини суду в тому немає.
Зазначав, що судпершої інстанції в оскаржуваній ухвалі як на підставу для повернення цивільної справи до Вінницького районного суду Вінницької області вказав, що відповідач зареєстрована за адресою:    АДРЕСА_1 . Однак, ця обставина не становить передбачений ч.2 ст.31 ЦПК України виняток -наявність виключної підсудності, коли суд може передати справу на розгляд до іншого суду, у тому числі і тоді, коли ним було прийнято до провадження справу, отриману з іншого суду в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України. 
Вказував, що як позивач, так і відповідачка з дитиною фактично проживають у місті Києві. Їхні помешкання ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 відповідно) вже були оглянуті Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації для з`ясування створених батьками умов проживання дітей. Після цього 15 жовтня 2025 року органом опіки та піклування до суду було направлено висновок про визначення участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, який був складений 07жовтня 2025року на виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 11серпня 2025року про прийняттяпозовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.
Посилався на те, що розгляд справи, в якій усі сторони фактично проживають (перебувають) в межах територіальної підсудності Дарницького районного суду міста Києва, а також де фактично проведено усі підготовчі дії, необхідні для такого розгляду, є і доцільним, і правомірним, а повернення справи до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки призведе до необхідності її розгляду з самого початку, що не відповідатиме принципу процесуальної економії, ефективності, розумності та раціональності судового процесу.
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.
Частиною 2 ст.369 ЦПК Українивизначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншому суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Передаючи дану справу на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області Дарницький районний суд міста Києва виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання відповідача з 31 травня 2024 року є адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №1837661 від 30 вересня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Тобто місце проживання відповідача за вказаною адресою було зареєстрованим станом на час вирішення Вінницьким районним судом Вінницької області питання щодо можливості відкриття провадження у справі та на день постановлення цим судом ухвали про передачу справи за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.
В ухвалі вказано, що підстави для розгляду справи Дарницьким районним судом міста Києва відсутні.
Колегіясуддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції). Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.
Підсудність цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції, визначається статтями 26-30 ЦПК України.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частиною третьою статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Застосування вказаних положень судом першої інстанції можливе лише один раз в одній справі.
Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Результат аналізу наведених норм права дає підстави для висновку, що повернення справи, яка передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки така справа повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 лютого 2021 року у справі №164/2138/19 (провадження №61-13799св20), від 31 серпня 2022 року у справі №295/3792/16-ц (провадження №61-18729св21).
Застосування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року у справі №855/364/19 та постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі № 640/12339/19 є помилковим, оскільки у вказаних справах Верховним Судом вказувалися висновки щодо предметної підсудності, а не територіальної.
Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судова практика щодо застосування положень статті 32 ЦПК України в частині того, що спори між судами про підсудність не допускаються, є сталою та незмінною.
Отже, повернення справи, яка передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки така справа повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва, а саме за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Вказана ухвала суду в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.
Однак, Дарницький районний суд міста Києва оскаржуваною ухвалою від 30 вересня 2025 року, передаючи цивільну справу №128/1436/25 на розгляд Вінницького районного суду Вінницької області фактично повернув справу на розгляд цього ж суду, чим допустив спір про підсудність, що прямо заборонено положеннями ст.32 ЦПК України, і є процесуально неприпустимими.
А відтак, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, на викладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити. 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року скасувати, справу направити до Дарницького районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: