Справа № 615/2428/25
Провадження № 2/615/536/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Юченков Д.Г., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

11.09.2025 позивач в особі представника Попова Є.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №002/21274318-СК_SB від 20.07.2023 станом на 19.05.2025 в розмірі 86093,16 грн. та судовий збір – 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 20.07.2023 між сторонами підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, тобто кредитний договір №002/21274318-CK_SB, за умовами якого відповідач з 20.07.2023 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 з лімітом кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для цього продукту (200 000 грн.), з процентною ставкою – 59%; строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Наполягає, що кредитні кошти надано відповідачу у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, тому позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах.
Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернув, утворилась заборгованість, яка станом на 19.05.2025 становить 86093,16 грн., з яких: по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50 000 грн.; по процентам (в т.ч. прострочена) – 36 093,16 грн., на дату звернення до суду залишається непогашеною. 
Наявність очевидних ознак неспроможності відповідача належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору, які ним не усунуті, на погляд представник, надає банку право вимагати повернення суми кредиту, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України.
Зауважив, що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору в телефонному режимі та шляхом направлення повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, але відповідач не виконав зобов`язання у встановлені договором строки, що стало підставою для звернення до суду для відновлення порушеного права.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 11.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило.
26.09.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить зменшити розмір заявлених позивачем відсотків до справедливого рівня, виходячи з принципів співмірності, врахувати факт часткового виконання зобов`язань за договором, а також матеріальне становище його родини, форс-мажорні обставини, спричинені введенням воєнного стану в країні, винайти можливість розстрочити погашення заборгованості до шести календарних місяців. 
Не погоджується з позовними вимогами, оскільки окремі надані позивачем докази не відповідають дійсності, зокрема, розмір ліміту кредитування, наданого в межах договору, становив 50 000 грн., а не 200 000 грн., як зазначено позивачем.
Окрім того, вважає, що між ними не було забезпечено інформування і комунікація. Направлене позивачем на його адресу повідомлення-вимогу від 11.06.2025, фактично не надходило. В позовній заяві не зазначено його контактні дані, як відповідача, хоча має лише один телефонний номер, зазначений ним ще при укладанні договору, який не змінювався, активний, що вказує на невиконання вимог, передбачених п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, для врегулювання спору.
На погляд відповідача, розмір відсотків не співрозмірний з сумою кредиту, що порушує принцип справедливості та розумності. 
Дійсно 20.07.2023 уклав договір про комплексне банківське обслуговування через додаток «izibank», за яким йому надано ліміт кредитування у розмірі 50 000 грн. Позика була необхідна через те, що в липні 2023 року через воєнний стан та непередбачувані обставини роботодавець ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» знизив рівень його заробітної плати, тому вимушений був звільнитись та шукати нову роботу. Так як єдиний годувальник в родині, забезпечує дружину ОСОБА_2 та неповнолітню дитину ОСОБА_3 , виник дефіцит коштів і як наслідок заборгованість за цим кредитним договором.
29.09.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на задоволенні.
Звернув увагу, що відповідач не додає жодного доказу, який підтверджував би його скрутне матеріальне становище. Посилаючись на умови договору та вимоги ст.599, 625, 629, 1048 ЦК України, наголошує, що наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту.
Із трекінгу відправлень з веб-сайту АТ «Укрпошта», повідомлення-вимога від 11.06.2025 направлена відповідачу за трек номером 0601157377306, вручено 21.06.2025, але не виконано умови договору на час звернення до суду. Належних та допустимих доказів наявності обставини, які б звільняли відповідача від виконання зобов`язання за кредитним договором, в порядку ст..81 ЦПК України не надано. 
Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. 
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.07.2023 ОСОБА_1 підписав заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування в межах проекту «izibank», яка разом з публічною пропозицією (офертою) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проекту «izibank» та тарифами банку, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк», складають договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 
Підписанням цієї заяви-договору власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного мобільного пристрою/смартфону в мобільному застосунку izibank, відповідач просив банк: відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні НОМЕР_1 для власних потреб для зберігання коштів, виконання платіжних операцій, відповідно до умов договору та вимог законодавства України; оформити на його ім`я безоплатно віртуальну картку Master Card World Contactless в мобільному застосунку, та/або надати фізичну пластикову платіжну картку Master Card World Contactless; надати кредит на споживчі цілі у вигляді встановлення на поточному рахунку кредитного ліміту в загальному розмірі 0 грн.
Погодився, що: кредитний ліміт встановлено на максимально доступну суму (з урахуванням індивідуальних даних клієнта), або вказану в мобільному застосунку в подальшому, в період дії поточного рахунку, в межах максимальної суми ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000 грн.; строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк. Відповідачу відомо, що на кредит буде нараховуватися процентна ставка 59% річних, починаючи з дня виходу із пільгового періоду. 
Зі змісту згоди та запевнення клієнта до договору, підписуючи власним УЕП в мобільному застосунку «izibank» цю згоду та запевнення клієнта до договору, що невід`ємною частиною заяви-договору, з підписанням якого в мобільному застосунку договір набуває чинності, відповідач: до укладення договору ознайомлений з умовами договору, у тому числі тарифами, правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «Таскомбанк»; зобов`язався проводити оплату банківських, платіжних послуг в строки та в розмірах передбачених тарифами банку; підтвердив отримання другого примірника заяви-договору, цієї згоди, тарифів, правил користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «Таскомбанк» в мобільному застосунку та приєднується до ДКБО шляхом укладання договору в цілому і зобов`язується виконувати його умови. 
Із довідки АТ «Таскомбанк», відповідач з 20.07.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/21274318-СК_SB від 20.07.2023, номер картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк».
Кредитор виконав умови договору, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору №002/21274318-СК_SB за період з 20.07.2023 по 19.05.2025. Цією випискою також підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 19.05.2025 становить 86093,16 грн., з яких: по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50 000 грн.; по процентам (в т. ч. прострочена) – 36 093,16 грн. 
11.06.2025 позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення-вимогу про виплату заборгованості за кредитним договором №002/21274318-СК_SB протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику.
Із трекінгу відправлень з веб-сайту АТ «Укрпошта», повідомлення-вимога від 11.06.2025 направлена відповідачу за трек номером 0601157377306, вручено - 21.06.2025.
Доказів, які б свідчили про невірний розрахунок та наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань, суду не надано.
Правовідносини у цій справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
За ст.634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч.5 цієї статті передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №002/21274318-СК_SB від 20.07.2023 станом на 19.05.2025 в розмірі 86093,16 грн. та судовий збір – 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 08.01.2026.

Суддя          А.П. Токмакова