Справа № 216/2706/25 
провадження 3/216/35/26 

ПОСТАНОВА 
іменем України 
19 січня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., за участі секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., захисника, адвоката Губара А.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 -
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу серії ЕПР1 №295749 від 09.04.2025 р., ОСОБА_1 09.04.2025 р. о 21:18 год. в м. Кривий Ріг, мкр-н Військове містечко-35, 11 керував автомобілем ГАЗ 330214 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в проданій заяві просив справу розглядати за своєї відсутності за участю його захисника. Адвокат Губар А.Л. в поданій заяві на останнє судове засідання просив справу розглядати за своєї відсутності. Під час судового розгляду просив закрити справу про адміністративне правопорушення в порядку п.1 ст.247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, який йому не належить, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських та фактичним обставинам.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду вказаний у ст. 266 КУпАП та передбачає здійснення огляду на стан сп`яніння як з використанням спеціальних технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Разом з тим, відповідно до п. v) ч.1 ст. 1 Конвенції про дорожній рух «термін «водій» означає будь- яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем (включаючи велосипеди) або особа, яка супроводжує по дорогах худобу, стада, запряжних, в`ючних або верхових тварин».
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Згідно картки обліку адміністративного правопорушення, автомобіль ГАЗ 330214 номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .
З відеозапису з нагрудного відеореєстратору працівників патрульного полку поліції, долученого до протоколу не вбачається зафіксований поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з моменту початку відеозапису події. Зазначена особа з моменту фіксації запису весь час заперечував працівникам поліції факт водіння транспортним засобом в момент його руху (21:32-21:34, 21:36, 21:41, 21:47, 21:52, 22:17). На відеозапису зафіксований початковий момент, коли працівники поліції наближаються до стоячого автомобіля, біля якого з боку переднього пасажирського місця стоять ОСОБА_1 разом з іншим чоловіком (згідно тверджень захисника – Щербаковим Р.В.) (21:19 БК 475600, 475595).
Крім того, не є беззаперечними доказами цієї обставини рапорт поліцейського, протокол АП 318 №019826 від 09.04.2025 р. про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ч.1 ст. 261 КУпАП, а також постанова ЕНА №4464800 від 09.04.2025 р., винесена о 23:01 працівником поліції стосовно ОСОБА_1 за ст. 121 ч.1 КУпАП, згідно якої 09.04.2025 р. о 21-18 год. в м. Кривий Ріг, мкр-н Військове містечко-35, 11 керував автомобілем ГАЗ 330214 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив п. 31.6.6. ПДР (зафіксовано БК 475600), без підтвердження іншими доказами, які мають суттєві розбіжності із обставинами, встановленими з відеозапису, зокрема, щодо перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля. Інших належних доказів правопорушення органом, що склав протокол, до суду не надано. 
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України ,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки "кримінальним обвинуваченням" у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Крім того, у справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно, рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
У справі відсутні достовірні дані, зокрема, зафіксований працівниками поліції факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність чи відсутність обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст.ст.23,130 ч.1, 247, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя Г. М. Чирський