ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/10441/25  Провадження 2-а/636/15/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2026 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Оболєнської С.А.,
за участю секретаря судового засідання – Селевко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Валки), третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

І. Стислий виклад позицій учасників справи
Позиція позивача
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі по тексту – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якому просить суд скасувати постанову №699/2222-п від 18 вересня 2025 року, винесену тво начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження по вказаній справі закрити.
В обґрунтування вимог адміністративного позову зазначив, що постанову поштою не отримував, постанова фактично не була доведена до його відома у встановленому законом порядку.
У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В надісланих 30.01.2026 запереченнях на відзив через підсистему «Електронний суд» позивачем зазначено, що ТЦК визнає його інвалідність 2 групи (з 2023р.), але незаконно штрафує за непроходження ВЛК до 05.06.2025. Проте закон №3621-ІХ, на який посилається сам ТЦК, прямо звільняє осіб з інвалідністю від обов`язку повторного огляду в цей термін. Порушення (на думку ТЦК) виявлено 05.06.2025, а штраф накладено 18.09.2025, що перевищує 3-місячний строк, встановлений ст. 38 КУпАП. ТЦК підтвердив надсилання документів на невірну адресу, чим порушив ст. 268 КУпАП щодо належного повідомлення особи.
Позиція відповідача
ІНФОРМАЦІЯ_4 30.01.2026 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаються на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та наявних документів у ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.04.2014 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, по гр. І ст. 64 «в», що підтверджено записом в обліковій карті.
ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 04.10.2023 року. Разом з тим, станом на момент виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про встановлення позивачу інвалідності відсутні. Зазначене свідчить про те, що позивач не виконав покладений на нього законом обов`язок повідомити територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміну персональних даних щодо стану здоров`я, зокрема про встановлення інвалідності, у строки та порядку, визначені законодавством, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
Пояснення третьої особи
Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зазначив, що на підставі ухвали суду від 26.12.2025 державним виконавцем 06.01.2026 зупинено вчинення виконавчих дій по ВП №№79722166. Станом на 14.01.2026 стягнення заборгованості за виконавчим документом, виконавчим збором та витратами виконавчого провадження не проводилися.
ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі
Ухвалою суду від 26.12.2025 адміністративний позов прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб.
26.12.2025 ухвалою суду зупинено стягнення на підставі виконавчого документа- постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 №699/2222-п від 18 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення, на підставі якої відкрито виконавче провадження АСВП №79722166, до набрання рішення суду у цій справі законної сили.
Ухвалою суду від 30.12.2025 адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Валки), третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зобов`язання вчинити певні дії, в частині зобов`язання ТЦК виключити відомості про «розшук» та «порушення», зобов`язання відповідача повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для затримання та доставлення Позивача до ТЦК та СП, стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн – передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
ІІІ. Позиції сторін у судовому розгляді
Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник третьої особи будучи повідомленим своєчасно та належним чином про день, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню, та мотиви їх застосування
Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.
Судовим розглядом встановлено, що постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 №699/2222-п від 18 вересня 2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно з зазначеною постановою, ОСОБА_1 до набрання чинності Законом №3621-ІХ мав визначений ступінь придатності до військової служби, як «обмежено придатний у воєнний час» та у визначений законом строк до 05 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив норми чинного законодавства щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП) передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано КУпАП.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як визначено ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, 04 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (№3621-IX від 21.03.2024).
Зміни були внесені, зокрема, до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 38, ст. 324 із наступними змінами), а саме до статей 14 та 26. Внаслідок таких змін поняття «обмежена придатність» для визначення придатності особи до військової служби, виключене.
Відповідно до Закону України №4235-ІХ від 12.02.2025 «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Тобто, оскільки таке поняття як «обмежена придатність» виключене з Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", законодавець передбачив обов`язок громадян, які належали до категорії з «обмеженою придатністю», пройти повторний медичний огляд для визначення придатності до військової служби з урахуванням внесення змін до законодавства, окрім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю.
Позивач є особою з інвалідністю, про що ІНФОРМАЦІЯ_9 достеменно відомо та надано суду разом з відзивом виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, згідно з якою ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 04.10.2023 року, отже суд приходить до висновку, що у позивача такого обов`язку, як до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд, з метою визначення придатності до військової служби не виникло. 
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому прийняття постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Валки), третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 18 вересня 2026 №699/2222-п про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувати з  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПО НОМЕР_2 .
Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Студентська, 5/6, ЄДРПО 34952393.

Суддя:         С.А. Оболєнська