ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/73/26 Справа № 175/8262/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Трофімчука В.В., Музиканта В.С., прокурора Надежденка С.В., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг в режимі відео конференції, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого інспектора прес-служби Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП ,-
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу № 7-2025 від 25.06.2025 року, ОСОБА_1 , будучи на посаді старшого інспектора прес-служби Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України у званні лейтенант поліції, згідно з п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме – 05.02.2024 о 10 год. 50 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Дата виявлення правопорушення 25.06.2025 року.
Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 

Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився адвокат Трофімчук В.В. та оскаржив його в апеляційному порядку .
В апеляційні скарзі просить рішення суду першої скасувати, провадження по справ закрити .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог інструкції, оскільки підставою для складання протоколу стало повідомлення НАЗК у якому відсутні відомості, щодо того, яку саме декларацію ОСОБА_1 подала несвоєчасно.
Більш того матеріали справи не містять обґрунтованого висновку НАЗК про виявлення пов`язаного з корупцією правопорушення.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом, оскільки складений особою, яка не є посадовою особою НАЗК та його уповноваженою особою.
Сторона захисту наголошує, про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки 06.01.2022 року нею було подано декларацію про доходи, як кандидата на посаду за 2021рік у зв`язку з чим остання вважала, що виконала свій обов`язок. Крім того у підрозділі кадрового забезпечення ОСОБА_1 , повідомили, що не потрібно подавати декларацію за 2021 рік категорії «щорічна», оскільки така декларація нею вже подана 06.01.2022 року. Жодного зауваження, щодо необхідності подати декларацію за 2021 рік ОСОБА_3 кадровий підрозділ не виказував. Після надходження вказівки з відділу кадрового забезпечення ОСОБА_1 в найкоротші строки подала декларацію, яка є ідентичною декларації поданої 06.01.2022 року. 
Крім того, сторона захисту, посилаючись на практику апеляційних суддів вказує, що датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати 01.02.2024 року (день до настання якого у декларанта був обов`язок подати декларацію), датою виявлення слід вважати день опублікування відповідної декларації на офіційному веб сайті (05.02.2024), а тому днем закінчення строку накладення адміністративного правопорушення є 05.08.2024 року.

Позиції сторін в суді:
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокати Трофімчук В.В. та Музикант В.С. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з зазначених в ній підстав.
Прокурор Надежденко С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки суду:
Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити між іншим опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Обґрунтовуючи висновки, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя суду першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на протокол № 7-2025 від 25.06.2025 року,наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 3760/с від 09.02.2022 року, наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2340/с від 06.03.2023 року;наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 9880/с від 30.06.2023 року.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками та зазначає наступне. В оскарженій постанові суду лише зазначені обставини правопорушення, як вони викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Висновків судді про те, які фактичні обставини були встановлені внаслідок судового розгляду, оскаржена постанова не містить, самі по собі матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи. Оскільки суд першої інстанції, перерахувавши вказані докази, не надав їм належної правової оцінки та допустивши спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскаржену постанову неможливо вважати законною та обґрунтованою, що є підставою для її скасування.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині скасування постанови судді в наслідок істотного порушення процесуальних норм є слушними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Так, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону Украі?ни «Про запобігання корупціі?» державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування віднесено до суб?єктів на яких поширюється дія вказаного закону.
На підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" від 20.09.2023 року, внесені зміни до деяких Законів України, а саме: пункт 27 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 викладено у такій редакції: "установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.Тобто, вищевказаним Законом визначено, що щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди за загальним правилом слід подати до 31 січня 2024 року.
Тобто, вищевказаним Законом визначено, що щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди за загальним правилом слід подати до 31 січня 2024 року.
Крім того, відповідно до роз`яснень НАЗК до вказаного Закону, наведено перелік тих декларацій, які службовцям необхідно подати. Отже, за загальним правилом до 31 січня 2024 року публічні службовці повинні подати:
?щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;
?декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);
?декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи на посаді старшого інспектора прес-служби Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України у званні лейтенант поліції, згідно з п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме – 05.02.2024 о 10 год. 50 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, апеляційним судом досліджено:
протокол про адміністративне правопорушення № 7-2025 року від 25.06.2025 року, згідно якого  ОСОБА_1 , будучи на посаді старшого інспектора прес-служби Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України у званні лейтенант поліції, будучи відповідно до п.п. «з» п.1ч.1ст.3 Закону Украйни «Про запобігання корупції?» суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП;
повідомлення Департаменту патрульної поліції від 19.02.2024 року про факт несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 , яка працює в департаменті патрульної поліції на посаді старшого інспектора прес-служби Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України у званні лейтенант поліції;
повідомлення Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларації НАЗК від 14.02.2025 року;
довідкою про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 ;
витяг з наказу № 376 о/с від 09.02.2022 року згідно якого, ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено з 09.02.2022 поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов?янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції»;
присягу працівника Національної поліції України від 09.02.2022 року;
витяг з наказу № 234 о/с від 06.03.2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора прес-служби батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов?янськ;
витяг з наказу № 988 о/с від 30.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання поліції по Департаменту патрульної поліції – лейтенант поліції;
рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при прийняті на службу, які поміж того містять роз`яснення про види декларації та строки їх подачі та з якими ОСОБА_1 ознайомлена про що свідчать її пояснення та особистий підпис у відповідній графі;
пам`ятку – ознайомлення з обмеженнями пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства з якою ОСОБА_1 ознайомлена про що свідчить її особистий підпис;
форму інструктаж з основних положень ЗУ «Про запобігання корупції», який проводиться для новопризначених працівників – суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та які визначаються в апараті МВС, згідно якої ОСОБА_1 проінструктована з основними положеннями ЗУ «Про запобігання корупції», вказана форма містить підпис ОСОБА_1 ;
протокол огляду від 25.06.2025 року, згідно якого, щорічна декларація за 2021 рік, старшого інспектора прес-служби батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України лейтенант поліції Яцен К.С. подана 05 лютого 2024 року о 10 год 50 хв.;
пояснення ОСОБА_4 , яка працює на посаді начальника відділення кадрового забезпечення батальйону ПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП НП України, відповідно до яких при прийняті на службу в поліцію ОСОБА_1 під особистий підпис була ознайомлення з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» в тому числі з вимогами ст.. 45 зазначеного закону та якій було роз`яснено відповідальність за порушення антикорупційного законодавства. Крім того зазначає, що до особового складу неодноразово доводилась до відома інформація, щодо ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану», яким поновлено обов`язок подання декларації у визначені законом строки. Причини несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 невідомі.;
пояснення ОСОБА_1 згідно яких остання не визнає своєї вини та вказує, що фактично нею подано декларацію за 2021 рік.
Аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Щодо доводів сторони захисту про порушення вимог Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції з об`єктивністю констатує, що фабула обвинувачення, яка викладена у протоколі -№ 7-2025 від 25.06.2025 року стосовно ОСОБА_1 відображає фактичні обставини справи, містить кваліфікуючі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, по формі та змісту протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати вказаний протокол неналежним доказом.
Твердження сторони захисту про відсутність у повідомлені НАЗК від 14.02.2025 року відомостей, щодо того яку саме декларацію подала ОСОБА_1 несвоєчасно, має місце, однак вказане не спростовує вини ОСОБА_1 в інкримінованому ії правопорушенні. Більш того до вказаного повідомлення, додано повідомлення Департаменту патрульної поліції про факт несвоєчасного подання, саме щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 та довідкою про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 .. Дослідивши матеріали справи, можна стверджувати, що в даному випадку мова йде про несвоєчасне подання саме щорічної декларації, тобто особа, яка не подала саме щорічну декларацію за 2021 рік має обов`язок подати відповідну декларацію до 31 січня 2024 року.
Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції не вбачає порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог 256 КУпАП, уповноваженою особою, що відповідає нормі ст. 255 КУпАП, оскільки протокол складений щодо спеціального суб`єкта – суб`єкта декларування, який зазначений у ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».
Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апелянта, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення інкримінованих правопорушень, з огляду на їх склад, відповідальність за вчинення яких настає за наявності таких обставин, а саме: несвоєчасного подання декларації та відсутності у суб`єкта декларування поважних причин порушення термінів подання декларації; подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за цією статтею виключається.
Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 в поданні декларації у встановлений законом строк у матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені.
Більш того, апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта, як на поважність причини неподання ОСОБА_1 декларації, неповідомлення її підрозділом кадрового забезпечення про вчинення відповідних дій, оскільки у відповідності до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Крім того матеріали справи містять відомості, де ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено її обов`язки відповідно до вимог антикорупційного законодавства.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що моментом виявлення правопорушення слід вважати дату з`ясування всіх необхідних даних та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Виходячи з наведеного та матеріалів справи, днем виявлення правопорушення є момент, коли зібрані усі дані, які дають підстави вважати, що у діях особи наявний склад адміністративного правопорушення, фіксацією такого збору усіх даних, є складання протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, доводи захисника в цій частині є хибними.
Позиція Верховного Суду про те, що моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою також висловлено в листі від 09.04.2021 №1089/0/2-21 за результатами розгляду звернення Голови Національного агентства з питань запобігання корупції. Отже, доводи захисника в цій частині є хибними.
Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що долучені до матеріалів справи докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП є належними та допустимими, які узгоджуються між собою.
Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у її діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Однак апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки на час постановлення апеляційним судом постанови, сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке виявлено 25 червня 2025 року, отже на теперішній час минув строк накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Трофімчука Віталія Вікторовича – задовольнити частково.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП – скасувати.
Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: