справа № 208/9484/23 
провадження № 2-а/208/10/24 

РІШЕННЯ
Іменем України
05 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання – Грищенко О.Л., представника позивача – Черненко Т.Б., представника відповідача – Мішиної Ю.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Південного відділу у місті Кам`янське Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та особі без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування рішення,-
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Південного відділу у місті Кам`янське Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та особі без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування рішення, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії Південного районного відділу у м. Кам?янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо прийняття рішення N? 1 від 12.04.2023 про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 за межі України та рішення від 12.04.2023 р. про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
- визнати протиправним та скасувати Рішення Південного районного відділу у м. Кам?янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 12.04.2023 р. про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
- визнати протиправним та скасувати Рішення Південного районного відділу у м.Кам?янському Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області від 12.04.2023 р. N?1 про примусове видворення з України громадянина Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.02.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив згідно якого вбачається, що відповідач позов не визнає, заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, прохає відмовити в його задоволенні. 
В судовому засіданні представник позивача Черненко Т.В., просила його задовольнити, обґрунтовували свої вимоги обставинами викладеними в позові.
В судовому засіданні представник відповідача Мішина Ю.І., заперечувала щодо задоволення даного позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що у позивача відсутні чинні документи для виконання рішення про примусове повернення, а тому було прийняте рішення саме про примусове видворення.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та особі без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України, не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Так, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Згідно ч. 8 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).
Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Згідно ч. 4 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну чи їх примусове видворення за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Мороко, що підтверджується паспортом громадянином Мороко, НОМЕР_1 , виданому 17.03.2016 терміном дії до 17.03.2021. 
На час розгляду справи позивач фактично знаходиться в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконо перебувають в Україні.
Відносно громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_1 відділом у м.Кам`янському Головному управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 12.04.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН №004974 за виявлене порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, який тривалий час проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду.
Згідно постанови Південного відділу у м.Кам`янському Головному управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 12.04.2023 року ПР МДН №000149 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп.
При цьому, 12.04.2023 року Південним відділом у м.Кам`янському Головному управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення №1 про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина Мороко ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно рішення Південним відділом у м.Кам`янському Головному управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 12.04.2023 року адміністративний позов Південним відділом у м.Кам`янському Головному управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_6 про адміністративне затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення примусового видворення задоволено. Затримано громадянина Мороко ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення примусового видворення. 
На даний час у громадянина Мороко ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи на право перебування/проживання на території України.
Представником позивача надано суду докази свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №596, та свідоцтво про народження його доньки на території України ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , актовий запис №484.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що позивач вчиняв дії щодо узаконення свого перебування на території України, у встановленому порядку звертався з відповідною заявою про набуття громадянства до органів ДМС.
Щодо можливості прийняття міграційним органом рішення про примусове видворення позивача, без попереднього прийняття рішення про примусове повернення, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Так, з вищевикладених положень міграційного законодавства вбачається, що примусове повернення не застосовується до іноземців, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).
При цьому, міграційний орган може приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, зокрема, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення.
Тобто, за відсутності в іноземця документів, які посвідчують особу та дають право на виїзд з України, міграційний орган не приймає рішення про його примусове повернення, а такий іноземець затримуються у встановленому порядку з метою ідентифікації, документування та примусового видворення.
В даному випадку, сторонами у справі не заперечується, що позивач не має діючого паспортного документу, що стало підставою для поміщення позивача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що міграційним органам правомірно не прийнято рішення про примусове повернення позивача до прийняття оскаржуваного рішення про примусове видворення, так як позивач не мав би можливості виконувати відповідне рішення без паспортного документу.
Крім того суд враховує, що на території України з 24 лютого 2022 року триває військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою до введення воєнного стану.
Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про тимчасову неможливість України виконувати взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо міжнародного захисту іноземців.
Більш того, поточна безпекова ситуація в Україні свідчить про те, що життю або здоров`ю позивача у будь-який момент перебування в Україні загрожує реальна небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства у міжнародному збройному конфлікті.
Таким чином, суд вважає, що видворення позивача у будь-яку третю безпечну країну, безумовно нестиме меншу загрозу для позивача у порівнянні з його подальшим перебуванням в Україні.
З аналогічних підстав, щодо пропорційності оскаржуваного рішення, суд наголошує, що в умовах дії воєнного стану, здійснення міграційним органом посиленого контролю у сфері дотримання іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства України є необхідним, виправданим та таким, у якому існує нагальна потреба, а як наслідок відповідає легітимній меті його здійснення ефективному реагуванню держави на загрози її безпеці.
Враховуючи викладене вище, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 77, 243-246, 250, 289 КАС України, суд, -
у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Південного відділу у місті Кам`янське Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та особі без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування рішення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Похваліта С. М.