ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 359/1262/25
провадження № 2/753/2902/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді Комаревцевої Л.В.
з секретарями Гаврилюк О,В., Солодуха В.В.
за участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідачів ОСОБА_3 (ОСОБА_5, ОСОБА_4 )
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (надалі Відповідач 1), ОСОБА_4 (надалі Відповідач 2) про поділ спільного майна подружжя.
Позивач посилається на те, що 15.09.2019 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , який розірвано рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2023. В шлюбі народився син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я проживала у службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , тещі позивача, на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:90:021:0099, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Відповідач 2 надала дозвіл на будівництво будинку для проживання сім`ї, її доньки та чоловіка. За спільні сумісні кошти подружжя здійснено будівництво будинку. За період з квітня по жовтень 2021 року придбано будівельні матеріали, здійснено та оплачено будівельні роботи, за результатами яких збудоване наступне майно: зведено 2-поверховий будинок; здійснено покрівлю даху будинку; встановлено метало-пластикові вікна в будинку; збудовано сходи на другий поверх в будинку; збудоване господарське приміщення для зберігання інвентарю (сарай), встановлено ворота та хвіртку. Придбання будівельних матеріалів та їх вартість підтверджується наданими доказами. Будівництво будинку не завершено, будинок в експлуатацію не введено. Зважаючи на те, що будівництво будинку здійснювалось в інтересах сім`ї та за спільні сумісні кошти подружжя позивач посилаючись на ст.ст. 60,61,68,70 СК України просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 будівельні матеріали, роботи та конструктивні елементи, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 наступним чином: визнати за ОСОБА_5 право власності на будівельні матеріали, роботи та конструктивні елементи, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 компенсації 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, робіт та конструктивних елементів, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Судові витрати покласти на відповідача-1.
07.02.2025 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - передано для розгляду по суті за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-А).
02.04.2025 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, розгляд справи призначено в підготовче судове засідання з повідомленням сторін. 
18.06.2025 до суду надійшов відзив на позов у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. До укладання шлюбу колишнє подружжя проживало у службовому житлі, квартирі АДРЕСА_3 . Перебували на квартирному обліку, Позивач військовослужбовець. З дня реєстрації шлюбу Відповідач 1 з колишнім чоловіком переїхала на постійне проживання до сімейного будинку Відповідача за адресою: АДРЕСА_4 у якому відповідач 1 зареєстрована з 2015 року. Службову квартиру Позивач здавав в оренду, коштами розпоряджався самостійно. Фінансову допомогу, оплату житлово-комунальних послуг за домоволодіння АДРЕСА_4 здійснювала Відповідач 2. Після народження Кирила Відповідач-2 взяла на себе значну частину турбот за єдиного онука. У червні 2020 року Відповідач 2 повідомила, що переїхала на постійне місце проживання до Одеси, про що уклала договір інвестування будівництва квартири в цьому місті. Сім`я мала можливість проживати у будинку, поки не отримають службове житло. Відтак жодної необхідності у будівництві житла не було. Оскільки інвестиційне будівництво квартири в місті Одеса вимагало значних витрат Відповідач 2 вирішила добудувати будинок на належній їй земельній ділянці АДРЕСА_5 та продати його. Позивач допомагав Відповідачу 2 з організацією будівництва безкоштовно. Відповідач 2 фінансувала дане будівництво. В сім`ї були гарні відносини. Теща довіряла зятю. Крім того у будівництві пасивну участь брав колишній чоловік Відповідача 2. У 2022 році відносини між Позивачем та Відповідачем 1 погіршились. У зв`язку з російською агресією будівництво зупинилось. 08.10.2022 Позивач залишив будинок за адресою: АДРЕСА_4 , автомобіль придбаний у шлюбі залишив сину. В подальшому позиція Позивача щодо автомобіля змінилась, він вимагав частину коштів, між колишнім подружжям досягнуто домовленості шляхом передачі Позивачу частину коштів за автомобіль. Відповідач 1 зазначає, що не приймалось спільного рішення з позивачем про будівництва житлового будинку для сім`ї, спільні кошти подружжя не витрачались. Будівництво здійснювалось виключно для продажу майна. Даний позов подано після звернення до суду Відповідачем 1 з позовом про стягнення аліментів. Зважаючи на обставини, викладені у відзиві Представник Відповідачів просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
27.06.2025 Позивачем надано відповідь на відзив у якому зазначено на підтвердження позовних вимог, що до позову надано докази будівництва, квитанції, чеки. Обставини викладені у відзиві не спростовують позовних вимог. За наданими відомостями з Пенсійного фонду України за період з 2018 по 2022 роки Позивач отримав дохід 2150378,23 грн., що підтверджує фінансову споможність Позивача будувати житловий будинок та витрачати кошти на будівельні матеріали. Відповідачем 2 не надано жодних доказів будівництва будинку за її кошти. Згідно з витягом з Державнго реєстру речових справ на нерухоме майно від 14.06.2024 № 382909529 за Відповідачем 2 зареєстровано право власності на квартиру, що була об`єктом капітального будівництва за інвестиційном договором від 05.06.2020. Серед документів поданих для державної реєстрації зазначено довідку про сплату грошових коштів (серія та номер 02-03/06 від 03.06.2024, видана ТОВ "Чорноморська будівельна компанія". Відтак розрахунок за даним договором вже здійснено. З моменту припинення шлюбних відносин будівництво не здійснюється, що є додатковим підтвердженням відсутності зацікавленості у будівництві Відповідача 2. Щодо автомобіля набутого у шлюбі, колишнє подружжя досягло домовленості, Позивач допомагав у його ремонті та продажі. 
14.07.2025 ухвалою суду, за клопотанням Представника Відповідачів, витребувано у позивача ОСОБА_1 оригінали рахунку №КС 2021/001187 від 07.06.2021, квитанції від 07.06.2021 про сплату на суму 221 248,00 грн. за Блоки «СТОУНЛАЙТ» 300*200*600 D500GL Блоки «СТОУНЛАЙТ» 600*200*100 D500, клейова суміш, доставка видані фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 РНКОПП НОМЕР_1 , які надати на огляд в підготовче судове засідання на 29.09.2025 о 10 год. 00 хв. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІЦЕНТР Н" ЄДРПОУ 37963209 Україна, 04128, місто Київ, ВУЛ. БЕРКОВЕЦЬКА, будинок 6-В, фінансово-господарськи документи щодо права користування приміщенням (складськими приміщеннями), факт зберігання товару Фізичної особа-підприємця ОСОБА_8 (ДРФО НОМЕР_2 ), наявності господарських право відносин з реалізації товару металочерепиці MOTERREY Німеччина, 0.5 мм,8019, навантаження транспортного засобу МАН НОМЕР_3 «металочерепицю MOTERREY Німеччина, 0.5 мм,8019» на території за адресою АДРЕСА_6 ; 2. Витребувано в Управління Пенсійного фонду України в Київській області: 08500, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10 документи що підтверджують надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділом надання пільг виплату компенсацій за сплачені комунальні послуги за адресою АДРЕСА_4 у період 2020-2022 рік ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_4 ), або надавалась пільга на їх сплату, у разі надання зазначити розмір сплаченої компенсації, пільги та період 2020-2022 рік. Витребувано у Фізичної особи підприємця ОСОБА_9 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ( АДРЕСА_7 ), фінансово-господарськи документи, банківські документи (виписки, тощо), що підтверджують оплату за договором №77/30/08 від 30 серпня 2021 року та оплату ФОП ОСОБА_9 на підприємство виробника пластикових вікон за замовленням №77/30/08 від 30.08.2021. Витребувано у ТОВ «БУДСЕРВІС ІНТЕЛ» місце реєстрації 49006, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Алексєєнко Надії, будинок, 25 касові та копії виписок з банківських рахунків, що підтверджують сплату за надані послуги з перевезення за Товарно-транспортною накладною №Р98 від 05.10.2022. Витребувано у ФОП ОСОБА_10 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_8 ) документи, що підтверджують факт внесення оплати за рахунком на оплату №КС2021/0011 від 05.04.2021 та Акту №КС2021/0011 прийому-передачі виконаних робіт за договором № 05/04 (виготовлення, доставка та монтаж воріт, хвіртки, металокаркасу сходів), витяг з книзі реєстрації доходів та оприбуткування на IBAN НОМЕР_7 . Витребувано у ФОП ОСОБА_11 ( АДРЕСА_9 ), документи, що підтверджують сплату за послуги згідно до Товарно-транспортних накладних №Р66 від 12.07.2021 та №Р69 від 12.07.2021, витягом з книги реєстрації доходів та оприбуткування на поточний рахунок. Витребувано у Квартирної-експлуатаційній службі Головного управління Національної гвардії України, (03151, місто Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9А) копію справи про квартирний облік ОСОБА_1 та його сім`ї за період 2019-2024 рік.
16.07.2025 Представником Відповідача подано зустрічну позовну заяву.
21.10.2025 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів разом з додатками повернуто Відповідачам.
21.10.2025 ухвалою підготовчого судового засідання, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті.
В судовому засіданні Позивач пояснив наступне. В березні 2021 року завітала теща та повідомила, що є земельна ділянка яку вона бажає подарувати. Запропонувала сім`ї позивача будуватись на ділянці. Позивач будував будинок, придбавав за кошти подружжя будівельні матеріали. Відповідач 2 коштів на будівництво не надавала. 05.04.2021 Позивач замовив ворота, в кінці квітня встановили ворота з хвірткою. ОСОБА_12 , сказала продовжувати. Отримав кошти на утримання, вислуга була понав 20 років. Особисто допомагав будівельникам будувати, робив бетонний розчин, планував під час відпустки викласти перший поверх. Будівництво здійснювалось без проекту по фундаменту. Попросив допомоги у ОСОБА_13 , у нього працювали чотири працівники. Ціни були з інтернету, щось придбавав з "ОLХ". В жовтні взяв другу частину відпустки, зробили дах. Останнім кроком були вікна. Будинок будувався за спільні сумісні кошти подружжя в інтересах сім`ї. В подальшому дружина попросила забрати речі, розірвали шлюб. На земельній ділянці був паркан, замість воріт дошки, стояв вагончик біля входу, розумів що жили безхатьки, на стовпі поряд з ділянкою підведено світло. Будинок будував для сина. 

В судовому засіданні Представник Позивача пояснила, що на будівництво будинку витрачена значна частина коштів. Позивач десь розраховувався готівкою, підтвердити витрати в повному обсязі не можливо. Сума розрахована на підставі письмових доказів, квитанцій, накладних, договорів та розділена порівну. Факт будівництва будинку не оспорюється. 
В судовому засіданні Представник Відповідачів проти задоволення позову заперечував, зважаючи на те що дозволу на будівництво будинку в інтересах сім`ї на належній Відповідачу-2 земельній ділянці, вона не надавала. Заплановано побудувати майно та продати земельну ділянку. Необхідно було робити ремонт у квартирі в м. Одеса. Онуку заплановано подарувати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Службова квартира Позивачем здавалась в оренду, спільного майна не має. В березні Відповідач 2 придбала будівельні матеріали, сплатила за них кошти. Вони лежали поки Відповідач 2 домовлялась з будівельною фірмою, але розпочався карантин і прцес загальмувався. Позивач висловив бажання допомогти. Відповідач 2 повністю оплачувала будівництво.
Відповідач -2 в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила наступне. Позивач був в їх родині, стосунки були дружні. Спірний будинок - це довгострой, земля просідає. Діти Відповідача -2 проживають в квартирах, син і донька проти проживання в будинку, мала намір продати земельну ділянку. Проплачувала будівельні матеріали, якими будував Позивач будинок. Оскільки ціна ділянки Позивача не влаштовувала, їй порадили побудувати на ній коробку, вартість зросте. Ковід вніс корективи, будівельники то були, то їх не було. Позивач погодився допомогти, проплатили будматеріали. Кошти сплачувались будівельникам Відповідачем 2 через Позивача. В червні 2021 року стояла коробка. Мета продажу - зробити ремонт в квартирі в м. Одеса.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив наступне. Знає тільки Позивача, з яким познайомився в 2021 році. У Свідка згорів будинок, він його відбудовував за допомогою бригади будівельників. З Позивачем сусіди. Будівельники свідока ОСОБА_14 побудували дах йому і позивачу. Позивач запросив свідка на шашлики після будівництва даху, де були присутні син і дружина.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, за які кошти здійснювалось будівництво спірного майна не відомо. Натомість особисто бачив, що Позивач будував будинок, вважає що для сім`ї. Позивач привозив будівельні матеріали, перебував на будівництві.
Свідок ОСОБА_16 в суді пояснила наступне. 30 років знайома з ОСОБА_4 . ЇЇ діти не бажали проживати у приватному будинку, їх земельна ділянка не цікавила. Позивач мала намір продати земельну ділянку, не влаштовувала ціна. Запропонували побудувати коробку, щоб дорожче продати. Відповідач 2 звернулась до будівельної фірми, у 2020 році накидали проект кошторису. Був період короновірусу, процес будівництва зупинений. 8 березня святкували, Позивач повідомив що готовий допомогти Відповідачу 2, називав мамою. Позивач займався будівництвом виключно за кошти Відповідача 2. 07 червня на день народження ОСОБА_17 пили, що стояла коробка. ОСОБА_18 займався будівництвом. Хотіли оформити техпаспорт, але не було вікон. Пізніше ОСОБА_19 звернулась до зятя ОСОБА_20 який поставив вікна за її рахунок. Будинок будувався для продажу за кошти Відповідача 2. ОСОБА_19 обмінювала кошти у валюті, зверталась до свідка.
Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 
Як проголошено у статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.
Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої цієї статті дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а частина друга цієї статті визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом уведення в дію «законів». Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів демократичного суспільства є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах: від 20 травня 2010 року «Україна-Тюмень» проти України» (заява № 22603/02); від 25 червня 1996 «Амюр проти Франції» (Amuur v. France); «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece), № 25701/94, § 79, ECHR 2000-XII; «Малама проти Греції» (Malama v. Greece), № 43622/98, § 43, ECHR 2001-II).
Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 цього Кодексу).
До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (аналогічні положення містить і норма частини третьої статті 368 ЦК України).
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
За частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України).
У частині другій статті 372 ЦК України вказано, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у статті 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті).
Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року № 55, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна.
Згідно з пунктом 2.3 зазначеної Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.
Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20). 
Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № № 14-8цс21)).
Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.
Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.
Позивач звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з порушенням та невизнанням його майнових прав, що виникли у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .
Відповідачі вказані обставини заперечують, зважаючи на те, що згода на будівництво будинку в інтересах сім`ї Позивачу не надавалась. Будівництво будинку здійснювалось виключно за кошти Відповідача 2 з метою продажу майна. 
Судом встановлено, 04.07.2023 рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі 753/1926/23-ц розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 вересня 2019 року за актовим записом № 2172, у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_8 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записано ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .
За даними інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 27.11.2024  ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:90:021:0099, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. 
Відповідно до довідки про склад сім`ї від 31.10.2019 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 зареєстрована за вказаною адресою.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 19.05.2025 за адресою: АДРЕСА_4 проживає та зареєстрована ОСОБА_5 .
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).
Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим та підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.
Сторони визнають, що будівництво будинку здійснювалось Позивачем на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, належній Відповідачу 2. Будівництво майна незавершено, будинок не введено в експлуатацію.
Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак частина майна, яка є об`єктом незавершеного будівництва, не втрачає свого майнового статусу - поки житловий будинок не введено в експлуатацію, він є сукупністю будівельних матеріалів та робіт, щодо яких можуть виникати цивільні права. Відтак будівельні матеріали та роботи підлягають поділу, як обєкт спільної сумісної власності.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997?року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Позивач зазначає, що на будівництво витрачались кошти сім`ї та будівництво здійснювалось в інтересах сім`ї. В підтвердження надає наступні докази: накладна № 176 (ФОП ОСОБА_21 ) купівля та доставка будівельних матеріалів (опалубка, дошки, стропила, тощо) дата 20.09.2021, сума 53450,00 грн., рахунок №КС2021/001187 та квитанція про його оплату (придбано блоки, клейову суміш + доставка) дата 07.06.2021, сума 221248,00 грн., рахунок на оплату № КС2021/0011 від 05.04.2021 Акт № КС2021/0011 прийому-передачі виконаних робіт за договором № 05/04 (виготовлення, доставка та монтаж воріт, хвіртки, металокаркасу, сходів), дата 05.04.2021, сума 57400,00 грн., видаткова накладна № 69 (на товари: арматура, сітка кладкова, кутники металеві) квитанція про оплату товарів ТТН №Р69, дата 12.07.2021, сума 40158,80 грн., видаткова накладна № 66 (на товари: мінвата Izovat 80, цвяхи будівельні, гідроізоляційна плівка) дата 12.07.2021, сума 18825,50 грн., видаткова накладна № 98 (на товар: металочерепиця, саморіз покрівельний, коники покрівельні прямі, планки торцьові), к витанція про сплату за будматеріали ТТН №Р98 дата 05.10.2021, сума 11478,88 грн., договір на поставку пластикових вікон № 77/30/08, акт № 77/30/08 здачі-прийняття виконаних робіт, дата 30.08.2021, 18.09.2021, сума 60520,00 грн., видаткова накладна №15+ТТН №Р15 (на щебінь гранітний фракції 10-20) видаткова накладна №12+ТТН №Р12 (на пісок річковий) видаткова накладна № 10+ТТН №Р10 (на пісок річковий) квитанція про оплату за будматеріали, дата 09.06.2021, сума 9913,50 грн., видаткова накладна №18+ТТН №Р18 (на грунт рослинний), видаткова накладна №19+ТТН №Р19 (на грунт рослинний), видаткова накладна №20+ТТН №Р20 (на грунт рослинний), квитанція про оплату за будматеріали, дата 10.06.2021, сума 16884,00 грн., видаткова накладна №29+ТТН №Р29 (на купівлю цементу М400-60 мішків по 50 кг), дата 24.06.2021, сума 9792,00 грн., видаткова накладна №55+ТТН №Р55 (на придбання товару: цемент М400, цегла червона повнотіла, люк полімерпіщаний з замком), квитанція про сплату за будматеріали, дата 02.08.2021, сума 3423,90 грн., видаткова накладна №47+ТТН №Р47 (на придбання цементу М400), квитанція про сплату за будматеріали, дата 14.07.2021, сума 11445,00 грн., загальна сума 614539,58 грн.
За наданими відомостями з Пенсійного фонду України за період з 2018 по 2022 роки Позивач отримав дохід 2150378,23 грн.
За наданими доказами замовником будівельних матеріалів є ОСОБА_1 . 

Окремі рахунки на оплату (ФОП ОСОБА_7 ,ФОП ОСОБА_10 ,) містять умови: замовник повинен організувати безперешкодний заїзд на об`єкт вантажного автотранспорту довжиною до 16м, має бути на об`єкті два помічники при доставці замовлення, визначено час розвантаження порядок прийому товару.
Акти прийому-передачі виконаних робіт, підписані виконавцями та замовником, ОСОБА_1 . Містять адресу розвантаження:  АДРЕСА_2 .
Договір на поставку пластикових вікон №77/30/08 від 30.08.2021 за адресою: АДРЕСА_2 укладений між ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_1 на суму 60520,00 грн., містить підписи та реквізити сторін. Додано гарантійний талон, акт виконаних робіт та докази оплати.
В підтвердження проведення будівельних робіт позивачем долучено супутникові фотознімки. Позивач пояснює, що станом на 23.03.2021 будинку на зазначеній земельній ділянці не має, а станом на 27.09.2023 будинок вже повністю збудований та стоїть з покрівлею.
Відповідачі проти задоволення позову заперечують в повному обсязі. Відповідач 2 пояснює, що не надавала Позивачу дозвіл на будівництво будинку в інтересах сім`ї. Будинок будувався виключно за її кошти на продаж. В підтвердження надає листи з Пенсійного фонду України щодо роз`яснення позивачу про необхідність подання документів для оформлення пільг на оплату житлово-комунальних послуг, договір передачі (відступлення) майнових прав №05/06/20-ДК/23.1.А від 05.06.2020 між ТОВ "ЧОРНОМОРСЬКА Будівельна компанія" та ОСОБА_4 щодо придбання майна за адресою: АДРЕСА_10 , витяг з Державного реєстру речових прав від 14.06.2024 щодо реєстрації за Відповідачем 2 майна за адресою: АДРЕСА_11 , довідку про склад сім`ї від 31.10.2019 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 зареєстрована за вказаною адресою, довідку про склад сім`ї від 19.05.2025 за адресою: АДРЕСА_4 проживає та зареєстрована ОСОБА_5 , надано скрін переписки з подякою Відповідачу 2 від Позивача, договір купівлі-продажу автомобіля, квитанцію про оплату послуг від 22.10.2022, платник ОСОБА_4 про вивіз сміття, докази оплати Відповідачем 2 за газопостачання, електроенергію за адресою будівництва, договір №21/05-21-16 від 21.05.2021 між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "ДОКУМЕНТИ УКРАЇНА" про виконання послуг\робіт (інвентаризація обєктів нерухомого майна), платіжні інструкції про перерахування Позивачу Відповідачем 2 грошових коштів, видаткові накладні та договори.
Витребуваними доказами, за клопотанням представника Відповідачів встановлено, що ОСОБА_1 та його сім`я з 2019 року по 2024 роки перебувала на квартирному обліку Головного управління Національної гвардії України.
Відповідно до довідки від 12.01.2023 №1/9/1-3 Національної гвардії України ( НОМЕР_9 ) ОСОБА_1 за час проходження служби при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_9 ) отримав службову однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею, 20,7 кв.м. (перебував на квартирному обліку з 14.07.2017 по 30.11.2018).
Витребуваними доказами підтверджується наявність у Позивача пільг по сплаті житлово-комунальних послуг.
Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2019 по 04.07.2023. У період шлюбу між сторонами виникли сімейні правовідносини, у межах яких вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні інтереси, зокрема щодо забезпечення житлових умов сім`ї.
Судом беззаперечно встановлено та сторонами не заперечується, що у 2021 році на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності Відповідачу-2, здійснювалося будівництво житлового будинку. Також не заперечується, що будівництво не завершене та об`єкт не введений в експлуатацію.
Ключовим спірним питанням у даній справі є визначення правового режиму будівельних матеріалів, робіт та конструктивних елементів, використаних при будівництві, а також джерело фінансування такого будівництва і мета його здійснення. 
Позивач на підтвердження своїх доводів надав суду значний обсяг письмових доказів, а саме: договори, рахунки, накладні, товарно-транспортні накладні, квитанції, акти приймання виконаних робіт, договори на виготовлення та монтаж воріт, сходів, встановлення вікон, які: оформлені на ім`я Позивача; містять адресу доставки та виконання робіт: АДРЕСА_2 ; підтверджують факт оплати саме Позивачем; охоплюють період перебування сторін у шлюбі. Загальна сума підтверджених витрат складає 614 539,58 грн., що кореспондується з довідкою Пенсійного фонду України про сукупний дохід Позивача за 2018-2022 роки у розмірі понад 2 млн грн, що свідчить про його фінансову спроможність здійснювати відповідні витрати. 
Натомість Відповідачі, посилаючись на те, що будівництво здійснювалося виключно за кошти Відповідача-2, не надали належних та допустимих доказів, які б у повному обсязі підтверджували оплату саме нею будівельних матеріалів і робіт, співмірних із вартістю фактично збудованого об`єкта.
Надання Відповідачем-2 окремих платіжних документів, договорів, а також доказів оплати комунальних послуг та інших витрат саме по собі не спростовує доведений Позивачем факт використання спільних коштів подружжя на будівництво, оскільки такі витрати не охоплюють усього обсягу робіт та матеріалів, використаних при спорудженні будинку. 
Суд критично оцінює доводи Відповідачів про те, що будівництво здійснювалося виключно з метою подальшого продажу майна. 
З показань свідків та пояснень Позивача вбачається, що будівництво здійснювалося за активної участі Позивача, який безпосередньо організовував процес, перебував на об`єкті, залучав будівельників, здійснював оплату матеріалів та робіт. Свідки підтвердили фактичне ведення будівельних робіт саме Позивачем. Факт будівництва будинку Позивачем Відповідачі не оспорюють. 
Крім того, суд враховує, що на момент початку будівництва сторони перебували у шлюбі, мали малолітню дитину, а сам Позивач пояснив, що будинок зводився для забезпечення житлових умов сім`ї та дитини, що узгоджується з положеннями статті 68 СК України щодо використання майна в інтересах сім`ї.
Сам по собі факт можливого наміру Відповідача-2 у майбутньому продати об`єкт не виключає одночасного використання будівництва в інтересах сім`ї, з огляду на тривалість шлюбу, спільне проживання та фактичну участь подружжя у будівельному процесі.
Посилання Відповідачів на відсутність формального дозволу на будівництво будинку в інтересах сім`ї, суд вважає юридично неспроможними, оскільки правовий режим спільної сумісної власності визначається не формальним дозволом, а фактичним вкладенням коштів та праці у період шлюбу.
Доводи про те, що Позивач «безоплатно допомагав» Відповідачу-2, суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними домовленостями, договорами або іншими доказами, які б свідчили про волонтерський чи безоплатний характер такої діяльності, з урахуванням значного обсягу понесених витрат.
Надані Відповідачами докази не спростовують факту придбання будівельних матеріалів Позивачем.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що будівельні матеріали, роботи та конструктивні елементи, використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , (Бортничі) набуті за рахунок спільних сумісних коштів подружжя у період шлюбу та в інтересах сім`ї, а відтак є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя у розумінні статей 60, 61, 68 СК України.
Інші доводи Відповідачів не спростовують висновків суду щодо придбання майна в шлюбі та розподілу його між подружжям, відтак не потребують детального обгрунтування. 
За викладених обставин заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,141,263,265 ЦПК, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_11 ) будівельні матеріали, роботи та конструктивні елементи, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; 
Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 наступним чином:
Визнати за ОСОБА_5 право власності на будівельні матеріали, роботи та конструктивні елементи, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 307269,79 грн. (триста сім тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 79 копійок) компенсації 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, робіт та конструктивних елементів, що були використані при будівництві житлового будинку на земельній ділянці 8000000000:90:021:0099 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,35 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,35 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 21.01.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.