КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 757/42193/24-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3441/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 
при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Вовка С.В.,-
встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Позивач просив: визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «АК «Київводоканал»від 14 серпня 2024 року № 28/15 «Про застосування дисциплінарного стягнення» про звільнення заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал»ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити позивача на посаді заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал»;стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 15 серпня 2024 року по день ухвалення рішення суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював у ПрАТ «АК «Київводоканал» на посаді заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду.
Наказом № 28/15 від 14 серпня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивача звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
ОСОБА_1 вважає, що його звільнення відбулось з порушенням чинного законодавства, його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2025 року названий позов задоволено.
Визнанонезаконним та скасовано наказ приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 14 серпня 2024 року  № 28/15 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким звільнено заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»  ОСОБА_1 , згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України.
ПоновленоОСОБА_1 на посаді заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».
Стягнутоз приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 серпня 2024 року по 29 серпня 2025 року в розмірі411 021 грн 92 коп.
В апеляційній скарзі представник ПрАТ «АК «Київводоканал» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
У судовому засіданні представник ПрАТ «АК «Київводоканал» вимоги апеляційної скарги підтримала.
Представник  ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності неправомірності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та обґрунтованості позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді.
Враховуючи доведеність позивачем незаконності його звільнення, суд першої інстанції вважав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 411 021 грн 92 коп.
Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим.
Встановлено, що із 17 липня 2018 року ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал».
Наказом ПрАТ «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121 позивачу оголошено догану за неналежне виконання трудових обов`язків та порушення дисципліни. Підстава: службова записка директора департаменту екологічного нагляду-головного еколога ОСОБА_2 від 28 листопада 2023 року № 2532/15/15/03-23; пояснювальні записки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; наказ ПрАТ «АК «Київводоканал»від 18 грудня 2023 року № 439 «Про проведення службового розслідування», висновок за результатами службового розслідування від 19 лютого 2024 року № 200/15/36/03-24.
19 квітня 2024 року від директора департаменту екологічного нагляду - головного еколога ОСОБА_2 на ім`я генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшла службова записка № 923/15/15/03-24 щодо невиконання посадових обов`язків, допущення розбіжностей в актах обстеження абонентів працівниками відділу інспектування підприємств та організацій міста управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду: провідним інженером ОСОБА_5 , інженером 2 категорії ОСОБА_6 , інженером 1 категорії ОСОБА_7 , провідним інженером ОСОБА_8 ; заступником начальника відділу по роботі зі споживачами управління екологічного нагляду та роботи з абонентами ДЕН ОСОБА_9 , а також стосовно здійснення контролю їх безпосередніми керівниками: заступником директора департаменту - начальником управління договірної роботи та обстеження підприємств ОСОБА_1 і начальником відділу інспектування підприємств та організацій міста управління договірної роботи та обстеження підприємств ОСОБА_4 
30 квітня 2024 року створено комісію з проведення службового розслідування, 27 травня 2024 року продовжено термін проведення службового розслідування до 30червня 2024 року.
Згідно висновку за результатами проведення службового розслідування № 441/25/36/03-24 від 28 червня 2024 року, комісією запропоновано застосувати норму ст. 147 КЗпП України щодо ОСОБА_1 у вигляді звільнення, враховуючи положення наказу Голови правління - генерального директора ПрАТ  «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121.
Наказом № 28/15 від 14 серпня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивача звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначив, що у тексті наказу про звільнення міститься посилання на наказ ПрАТ «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121 про оголошення догани позивачу за неналежне виконання трудових обов`язків та порушення дисципліни. 
Наказ від 13 березня 2024 року № 121 оскаржується позивачем у Печерському районному суді міста Києва. Інших підстав та наказів для звільнення ОСОБА_1 у наказі № 28/15 від 14 серпня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» відповідачем не вказано. 
ОСОБА_1 вважає що його звільнено з порушенням чинного законодавства, оскільки відсутнє систематичне невиконання позивачем своїх трудових обов`язків, що є обов`язковим елементом для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 
Позивач зазначає, що його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягненню середнього заробітку за час його вимушеного прогулу.
Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.
За п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.
Згідно передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).
Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За ст. 147 КЗпП України порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. 
Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 754/695/20 зазначено про те, що «у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором, суди повинні з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.»
Працівник може бути звільнений за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України лише в разі порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені працівником після того, як до нього було застосовано дисциплінарне чи громадське стягнення (яке не скасоване та не втратило юридичної сили за давністю). 
Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, яким він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Судом встановлено, що наказом ПрАТ «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121 позивачу оголошено догану за неналежне виконання трудових обов`язків та порушення дисципліни. Підстава: службова записка директора департаменту екологічного нагляду-головного еколога ОСОБА_2 від 28 листопада 2023 року № 2532/15/15/03-23; пояснювальні записки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; наказ ПрАТ «АК «Київводоканал» від 18 грудня 2023 року № 439 «Про проведення службового розслідування», висновок за результатами службового розслідування від 19 лютого 2024 року № 200/15/36/03-24.
Згідно наказу № 121, заступник директора - начальника управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал» ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 розділу 2 (завдання) та пункту 16 розділу 2 (обов`язки) посадової інструкції, оскільки володів інформацією щодо статусу підприємства Філія «Холодокомбінат ПП «Рось» про припинення господарської діяльності цієї юридичної особи, не вжив відповідних заходів реагування до посадових осіб відділу інспектування підприємств та організацій міста, не поінформував свого безпосереднього керівника про виявлені порушення та не вжив відповідних заходів щодо розірвання існуючих договірних відносин між товариством та вказаним абонентом.
Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
ОСОБА_1 10 січня 2024 року надав свої письмові пояснення щодо порушення ним вимог п. 1 розділу 2 (завдання) та пункту 16 розділу 2 (обов`язки) посадової інструкції, що підтверджує дотриманням роботодавцем положень ст. 149 КЗпП України.
Звертаючись до суду із позовною заявою, позивачем не надано доказів незаконності чи необгрунтованості наказу ПрАТ «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121 про оголошення ОСОБА_1  догани за неналежне виконання трудових обов`язків та порушення дисципліни.
Так, 19 квітня 2024 року від директора департаменту екологічного нагляду - головного еколога ОСОБА_2 на ім`я генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшла службова записка № 923/15/15/03-24 щодо невиконання посадових обов`язків, допущення розбіжностей в актах обстеження абонентів працівниками відділу інспектування підприємств та організацій міста управління договірної роботи та обстеження підприємств департаменту екологічного нагляду, а також стосовно здійснення контролю їх безпосереднім керівником - заступником директора департаменту - начальником управління договірної роботи та обстеження підприємств ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку, складеного за результатами проведення службового розслідування № 441/25/36/03-24 від 28 червня 2024 року, комісією запропоновано застосувати норму ст. 147 КЗпП України щодо ОСОБА_1 у вигляді звільнення, враховуючи положення наказу Голови правління - генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал»від 13 березня 2024 року № 121.
Наказом № 28/15 від 14 серпня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивача звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстава: висновок службового розслідування від 27 червня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ; згода профспілкового комітету.
Позивачем не спростовано результати службового розслідування від 27 червня 2024 року та складеного висновку № 441/25/36/03-24 від 28 червня 2024 року.
Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани на підставі наказу від ПрАТ «АК «Київводоканал» від 13 березня 2024 року № 121 за неналежне виконання трудових обов`язків та порушення дисципліни, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України - за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
ОСОБА_1 допустив порушення трудової дисципліни після винесення йому догани за неналежне виконання його посадових обов`язків (дисциплінарне стягнення не втратило юридичної сили за давністю, не зняте), відтак, ПрАТ «АК «Київводоканал» підтверджено систематичність невиконання позивачем своїх посадових обов`язків. 
Висновок суду першої інстанції про неправомірність застосування ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, колегія суддів вважає помилковим, оскільки судом встановлено систематичне невиконання позивачем своїх трудових обов`язків, що є обов`язковим елементом для застосування вказаних положень КЗпП України. 
Колегія суддів звертає увагу на відсутність у рішенні суду від 29 серпня 2025 року обґрунтування суду першої інстанції у чому саме полягає неправомірність застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду зводиться лише до розв`язання вимоги про стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Посилання позивача на те, що із тексту наказу № 28/15 від 14 серпня 2024 року про звільнення неможливо встановити які саме порушення допустив ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовується безпосередньо долученою до матеріалів справи копією наказу «Про застосування дисциплінарного стягнення». Відповідно до наказу, позивачем не здійснюється належний контроль за роботою працівників та підпорядкованих структурних підрозділів, внаслідок чого проведені неякісні обстеження абонентів ТОВ «АТБ-Маркет». Відсутність обґрунтованих відповідей на питання про причини нездійснення контролю за результатами обстежень та вжитих заходів щодо працівників відділу, вказує на відсутність контролю зі діяльністю відділу, який має здійснювати ОСОБА_1 . Внаслідок невиконання своїх посадових обов`язків позивачем товариство могло втратити можливість контролювати якість стічних вод шляхом відбору проб та недоотримання товариством коштів від абонентів.
Посилання у позовній заяві на те, що наказ від 13 березня 2024 року № 121 про оголошення позивачу догани на даний час оскаржується у Печерському районному суді міста Києва, колегія суддів відхиляє, оскільки у випадку його скасування чи визнання незаконним ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про перегляд рішення суду від 29 серпня 2025 року за нововиявленими обставинами.
Враховуючи доведеність допущення позивачем систематичного порушення трудової дисципліни після винесення догани за неналежне виконання його посадових обов`язків, відтак, ПрАТ «АК «Київводоканал» обгрунтовано звільнено ОСОБА_1 за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 29 серпня 2025 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В порядку розподілу судових витрат з  ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7 839 грн 15 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове рішення суду.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7 839 грн 15 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 30 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко 

Л.П. Сушко