Постанова
Іменем України
 
09 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 158/2028/21
провадження № 61-7469 св 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
судді-доповідача - Пророка В. В.,
суддів:          Калараша А. А., Петрова Є. В., 
 
учасники справи:
позивачі | - | ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , |
відповідач | - | Луцька міська рада Волинської області,
розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Луцької міської ради Волинської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
 
за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Юнчик Ольга Михайлівна, на постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, прийняту колегією суддів у складі Федонюка С. Ю., Матвійчука Л. В., Осіпука В. В., встановив
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст вимог учасників справи
 
1.        У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на:
−     житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 ; 
−     земельну ділянку за цією ж адресою;
−     земельну ділянку загально площею 2,57 га, що в с. Прилуцьке Луцького району Волинської області, що включає в себе: земельну ділянку площею 2,49 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0191 (№ 266 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264);
−     земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0475 (№ 38 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264), що належали ОСОБА_6 згідно з Державним актом серії ЯА № 648442 від 22 грудня 2005 року № 200,
в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
2.        Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_7 .
 
3.        Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, що за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загально площею 2,57 га, що в с. Прилуцьке Луцького району Волинської області, що включає в себе: земельну ділянку площею 2,49 га кадастровий номер 0721885800:06:000:0191 (№266 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09.09.2005 № 264); земельну ділянку площею 0,08 га кадастровий номер 0721885800:06:000:0475 (№ 38 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264).
 
4.        Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем першої черги за законом є його син - ОСОБА_1 , який спадщину прийняв фактично шляхом спільного на момент смерті спадкодавця проживання з ним.
 
5.        Крім того, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було йому роз`яснено, що оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво на спадщину за законом.
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
 
6.        Рішенням від 24 січня 2022 року Ківерцівський районний суд Волинської області позов задовольнив.
 
7.        Визнав за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 2,57 га, що в с. Прилуцьке Луцького району Волинської області, що включає в себе: земельну ділянку площею 2,49 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0191 (№ 266 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264); земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0475 (№ 38 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264).
 
8.        Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 довів належними та допустимими доказами, що він є сином спадкодавця ОСОБА_7 , тобто відноситься до першої черги спадкоємців за законом, проживав за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті, однак після звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті батька йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім`я спадкодавця, бо він не оформив їх після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла в 2006 році. Отже, суд дійшов висновку, що дані обставини дають позивачу право на спадкування майна як спадкоємцю першої черги, тому позовні вимоги задовольнив повністю.
 
9.        Постановою від 09 квітня 2024 року Волинський апеляційний суд апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_8 , задовольнив. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 січня 2022 року скасував, та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.
 
10.     Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, щосуд першої інстанції, ухвалюючи рішення по суті позовних вимог ОСОБА_1 , обставини справи з`ясував неповно, не звернувши належної уваги на те, що позивач свої вимоги пред`явив до неналежного відповідача - Луцької міської ради, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про задоволення позову.
 
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
 
11.     Згідно з витягом із погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 648442 від 22 грудня 2005 року ОСОБА_6 належали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 2,57 га, в с. Прилуцьке Луцького району Волинської області, що включає в себе: земельну ділянку площею 2,49 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0191 (№266 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264); земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0475 (№ 38 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09.09.2005 № 264).
 
12.      ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після смерті якої був ОСОБА_7 , який прийняв спадщину фактично, проживаючи та будучи зареєстрованим за однією з нею адресою, однак документально не оформив належним чином своїх спадкових прав.
 
13.      ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2021 року.
 
14.     Відповідно зі змісту спадкової справи № 289/2006 року, заведеної державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Р. В. після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 20 вересня 2006 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_8 , який є спадкоємцем першої черги, оскільки є ще одним сином спадкодавиці. Дана обставина встановлена і рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року.
 
15.     Як вбачається з листа Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області №4.4/449 від 15 листопада 2012 року ОСОБА_6 були складені заповіти на ім`я ОСОБА_7 , які в подальшому були нею ж скасовані.
 
16.     Відповідно до довідки Виконавчого комітету Луцької міської ради №158/2028/21/634/2024 від 18 січня 2024 року, вбачається, що станом на 16 березня 2023 року згідно записів погосподарської книги №13 по особовому рахунку № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 рахувалися проживаючими такі особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
17.     У травні 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Юнчик О. М., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, в якій просив її скасувати, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 січня 2022 року залишити в силі.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
18.     Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2024 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 158/2028/21, визначено ОСОБА_13 , судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М.
 
19.     Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_13 (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. ухвалою від 21 червня 2024 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи з Ківерцівського районного суду Волинської області.
 
20.     03 липня 2024 року справа № 158/2028/21 надійшла до Верховного Суду.
 
21.     На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_13 , на підставі службової записки Секретаря Третьої судової палати Фаловської І. М.
 
22.     Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2024 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 158/2028/21, визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.
 
23.     Ухвалою від 01 квітня 2025 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху. Ухвалою від 08 грудня 2025 року Верховний Суд продовжив розгляд касаційної скарги.
 
24.     На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В.
 
25.     Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 158/2028/21, визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
(1)   Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
26.     З урахуванням змісту касаційної скарги ОСОБА_2 оскаржує зазначене судове рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункту 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.
 
27.      ОСОБА_2  вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 2-82/10, від 23 грудня 2020 року у справі № 757/28231/13, від 27 липня 2020 року у справі № 621/1255/17, від 31 березня 2021 року у справі № 705/2045/16-ц, від 10 квітня 2024 року у справі №758/9161/22.
 
28.     Крім того касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
29.     Верховний Суд не бере до уваги ті доводи, які не стосуються предмета касаційного перегляду, а також ті, які не стосуються касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень у межах вимог, встановлених статтею 400 ЦПК України.
 
(2)   Позиція інших учасників справи
 
30.     У липні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_8 , у якому, посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги та обґрунтованість і законність оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_8 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
(1)      Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
 
31.     Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
32.     Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
 
33.     Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
 
34.     Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
 
35.     Відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу).
 
36.     Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261,1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
 
37.     При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця (див. постанову Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 577/2233/20 (провадження № 61-2722св21)).
 
38.     Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що не може отримати свідоцтво про спадщину після смерті ОСОБА_7 , який є його батьком, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за цією ж адресою; земельну ділянку загально площею 2,57 га, що в с. Прилуцьке Луцького району Волинської області, що включає в себе: земельну ділянку площею 2,49 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0191 (№ 266 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264); земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер 0721885800:06:000:0475 (№ 38 згідно з додатком до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2005 року № 264), оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Вказав, що інших спадкоємців після смерті його батька ОСОБА_7 немає, тому відповідачем він визначив, зокрема, Луцьку міську рада Волинської області.
 
39.     Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що предметом спору у цій справі є визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 . Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу у даній справі та як спадкоємець за законом, вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_6 шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а відтак незалучення ОСОБА_8 як належного відповідача впливає на його права та обов`язки і є самостійною підставою для відмови у позові.
 
40.     Верховний Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.
 
41.     Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
42.     Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
 
43.     Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи.
 
44.     Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).
 
45.     Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
 
46.     Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
 
47.     Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
 
48.     Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
 
49.     Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
 
50.     Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.
 
51.     Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та неодноразово підтримано Верховним Судом.
 
52.     При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
53.     У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанови Верховного Суду: від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, провадження № 61-34234св18; від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц, провадження № 61-19798св18; від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18, провадження № 61-20505св19; від 06 жовтня 2021 року у справі № 234/17030/18 провадження № 61-12859св21; від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18, провадження 
№ 61-4523св21).
 
54.     Предметом спору у цій справі є визнання права власності на спадкове майно. Тому відповідачем/відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
 
55.     Отже, для вирішення питання щодо необхідності участі у справі спадкоємця як відповідача необхідною умовою є прийняття ним спадщини.
 
56.     Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
 
57.     Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі змісту спадкової справи № 289/2006 року, заведеної державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Р. В. після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 20 вересня 2006 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_8 , який є спадкоємцем першої черги, оскільки є ще одним сином спадкодавиці. Дана обставина встановлена і рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року.
 
58.     Суд першої інстанції не витребував від нотаріуса інформації про наявність відкритих спадкових справ як після смерті ОСОБА_6 , так і після смерті ОСОБА_7 , не з`ясовував коло інших спадкоємців, а розглянув справу з вимогами до органу місцевого самоврядування - Луцької міської ради Волинської області, вважаючи, що батько позивача ОСОБА_7 був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_6 , а позивач ОСОБА_1 - єдиний спадкоємець після смерті свого батька ОСОБА_7 .
 
59.     Крім того, в матеріалах справи містяться копії заповітів, складених ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , які в подальшому були нею ж скасовані, що підтверджується листом Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області №4.4/449 від 15 листопада 2012 року.
 
60.     Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, після смерті ОСОБА_6 її син ОСОБА_8 в шестимісячний строк прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріуса.
 
61.     А також, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до довідки Виконавчого комітету Луцької міської ради №158/2028/21/634/2024 від 18 січня 2024 року, вбачається, що станом на 16 березня 2023 року згідно записів погосподарської книги № 13 по особовому рахунку № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 рахувалися проживаючими такі особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
 
62.     Суд апеляційної інстанції надав всебічну, повну та об`єктивну оцінку вказаним доказам у справі як в цілому, так і кожному окремому доказу, і підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими (частина третя статті 89 ЦПК України), у результаті чого дійшов висновку про прийняття ОСОБА_8 спадщини згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України.
 
63.     Встановивши це, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що незалучення спадкоємця як відповідача безпосередньо впливає на його права та обов`язки, і є самостійною підставою для відмови у позові.
 
64.     Верховний Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та критично оцінює доводи касаційної скарги на спростування цього висновку.
 
65.     Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції щодо підстав відмови у позові відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які суд правильно застосував, і з якими погоджується й суд касаційної інстанції.
 
66.     Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням у справі та необхідності переоцінки доказів у справі, проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
(2)   Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
67.     Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення (частина третя статті 401 ЦПК України).
 
68.     На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Юнчик О. М., без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
 
69.     Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
1.    Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Юнчик Ольга Михайлівна, залишити без задоволення.
 
2.    Постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. В. Пророк

А. А. Калараша

Є. В. Петров