ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. Справа №914/1794/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Панової І.Ю.,
Скрипчук О.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області 07.10.2025 №3534 (вх. суду від 10.10.2025 № 01-05/2950/25) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 (повне рішення складено 17.09.2025; суддя Козак І.Б.)
у справі № 914/1794/25
за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області інтересах держави 
в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів
до відповідача: Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, м. Золочів, Львівська обл.
про: стягнення 185 579,34 грн шкоди,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сумі 185 579,34 грн.
В обґрунтування позову, прокурор вказав, що відповідно до інформації Золочівського РВП ГУНП у Львівській області №115862-2025 від 08.04.2025 встановлено, що в ході перевірки факту незаконної рубки 66 дерев різних порід поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області – особи правопорушників не встановлено. Таким чином, прокурор вважає, що у такому випадку відшкодування шкоди покладається на орган місцевого самоврядування – Золочівську міську раду Золочівського району.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області на користь Державної екологічної інспекції у Львівській області 185 579,34 грн шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що з урахуванням ч. 2 ст. 107 ЛК України, за відсутності встановлених винних осіб у незаконній рубці 66 дерев різних порід, на Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 185 579,34 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Золочівська міська ради Золочівського району Львівської області звернулась до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 у справі № 914/1794/25 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Апелянт стверджує, що Золочівська міська рада не приймала рішення щодо віднесення земельної ділянки 4621882600:24:000:0363 площею 7,2069 га до категорії самозалісеної ділянки та відповідних відомостей до Державного земельного кадастру не вносила, скаржник наголошує, що така земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.
Скаржник зазначає, що непідтвердженим є також те, що земельна ділянка 4621882600:24:000:0363 площею 7,2069 га на дату проведення заходу із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Львівської області (01.02.2024 року) була самозалісеною.
На думку апелянта, помилковими висновки щодо протиправної поведінки міської ради в частині невиконання обов?язку щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, передбаченого пп.1 п. б ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Львівська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги Золочівської міської ради, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 у справі № 914/1794/2025 залишити без змін.
Прокурор зазначає, що до матеріалів справи долучено відомості з бази даних Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України, відповідно до яких Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням встановлено, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 7,2069 га з кадастровим номером 4621882600:24:000:0363 є самозалісеною ділянкою, що вказує на незаконну рубку лісу не наданому в користування.
На думку прокурора, у цій справі доведеним є склад цивільного правопорушення, а саме: незаконної порубки дерев на відомчій відповідачу території, що свідчить про протиправність поведінки органу місцевого самоврядування; шкода, розмір якої доказово підтверджено; причинно-наслідковий зв`язок шкоди з протиправною поведінкою відповідача, адже заподіяння збитків зумовлено невиконанням ним обов`язку щодо здійснення заходів щодо охорони дерев від незаконних рубок.

Державна екологічна інспекція у Львівській області також подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги Золочівської міської ради, а рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі № 914/1794/25 залишити без змін.
Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо того, що в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення, а відповідач на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконної вирубки дерев.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 справу № 914/1794/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Малех І.Б., судді Панова І.Ю. та Скрипчук О.С.
На підставі розпорядження керівника апарату від 20.10.2025 №341, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 визначено наступний склад суду: Бонк Т.Б. - головуючий суддя, судді Панова І.Ю. та Скрипчук О.С.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області 07.10.2025 №3534 (вх. суду від 10.10.2025 № 01-05/2950/25) на рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 у справі № 914/1794/25; здійснювати розгляд справи № 914/1794/25 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
Згідно зі звітом про проведений захід із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Львівської області № 43/06 від 01.02.2024, складеним посадовими особами Державної екологічної інспекції у Львівській області встановлено, що поблизу населеного пункту с. Гологори Золочівської територіальної громади Золочівського району Львівської області на земельній ділянці, яка знаходиться за межами населеного пункту, з географічними координатами: Пн 49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", виявлено незаконну рубку 66 дерев різних порід та осіб, які вчинили указану незаконну рубку не встановлено.
Відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» викладених у додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», Державною екологічною інспекцією у Львівській області обчислено розмір шкоди, заподіяної лісу, внаслідок вчинення незаконної рубки 66 дерев різних порід.
Відповідно до розрахунку обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, внаслідок вчинення незаконної рубки дерев породи «бук», породи «граб», породи «вільха», породи «ясень», виявленої 01.02.2024 поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області з географічними координатами: Пн49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", складеного 05.02.2024 Державною екологічною інспекцією у Львівській області встановлено, що указаною незаконною рубкою 66 дерев різних порід заподіяно шкоду у розмірі 185 579,34 грн.
Згідно з інформацією Державної екологічної інспекції у Львівській області № 06-1946 від 28.05.2025, дерева, які виявлені працівниками Державної екологічної інспекції у Львівській області у лютому 2024 року, поблизу с. Гологори Золочівської територіальної громади Золочівського району Львівської області на земельній ділянці, яка знаходиться за межами населеного пункту, з географічними координатами: Пн49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", були сироростучими. Заміри пнів зрізаних дерев проводилися рулеткою геодезичною вимірювальною зав. № б/н, виробник імпорт, свідоцтво про контроль метрологічних характеристик засобу вимірювальної техніки №33/1223 від 06.06.2023.
Державною екологічною інспекцією у Львівській області повідомлено, що польова перелікова відомість пнів не складалася та діаметри пнів та порода зазначені у звіті про проведений захід із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Львівської області № 43/06 від 01.02.2024.
За результатами вищевказаного проведеного заходу у сфері охорони навколишнього природного середовища, Державною екологічною інспекцією у Львівській області 06.02.2024 листом за № 06-310 направлено до Золочівського РВП ГУНП у Львівській області матеріали щодо незаконної рубки дерев поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області на земельній ділянці з GPS координатами: Пн 49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", якою заподіяно шкоду у розмірі 185 579,34 грн.
Відповідно до інформації Золочівського РВП ГУНП у Львівській області № 115862-2025 від 08.04.2025, за зверненням Державної екологічної інспекції у Львівській області по факту незаконної рубки 66 дерев різних порід поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області, вжитими в ході перевірки заходами, особи правопорушників не встановлено.
Згідно з інформацією Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1800 від 21.05.2025, наданої на запит Золочівської окружної прокуратури Львівської області № 14.54/05-39-2163ВИХ-25 від 08.05.2025 встановлено, що органу місцевого самоврядування стало відомо про вчинення незаконної рубки дерев поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області з указаного запиту окружної прокуратури та міська рада заходів контролю щодо охорони та збереження лісу від незаконної рубки дерев поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області не здійснювала.
Відповідно до інформації відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 0- 13-0.93-574/15-25 від 07.03.2025 встановлено, що за вищевказаними географічними координатами, згідно даних Державного земельного кадастру зареєстровано земельну ділянку площею 7,2069 га з кадастровим номером 4621882600:24:000:0363, яка є комунальною власністю Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.17 – земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичними особам).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 422742331 від 15.04.2025, власником земельної ділянки площею 7,2069 га з кадастровим номером 4621882600:24:000:0363 є Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області.
Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.05.2025, земельна ділянка площею 7,2069 га сформована як об`єкт цивільних прав із кадастровим номером 4621882600:24:000:0363, цільове призначення – 01.17, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, вид використання – земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особами), форма власності – комунальна, місце розташування – Львівська область, Золочівський район, територія Золочівської міської ради. Суб`єкт права власності на земельну ділянку – Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) – 24.12.2020.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Предметом позову у цій справі є стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно зі статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
За статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема Лісовим кодексом України.
Відповідно до статті 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб (частина перша статті 86 ЛК України).
Як встановили судами у цій справі, факт незаконної рубки 66 дерев різних порід поблизу населеного пункту с. Гологори Золочівської територіальної громади Золочівського району Львівської області на земельній ділянці, яка знаходиться за межами населеного пункту, з географічними координатами: Пн 49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", зафіксовано Державною екологічною інспекцією у Львівські області у звіті про проведений захід із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Львівської області № 43/06 від 01.02.2024.
Відповідно до статті 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
Отже, Лісовий кодекс України, зокрема частина друга статті 107 ЛК України, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду.
Аналіз частини другої статті 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності:
- якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та
- якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.
Відповідно до інформації Золочівського РВП ГУНП у Львівській області №115862-2025 від 08.04.2025 встановлено, що за зверненням Державної екологічної інспекції у Львівській області по факту незаконної рубки 66 дерев різних порід поблизу с. Гологори Золочівського району Львівської області, вжитими в ході перевірки заходами особи правопорушників не встановлено.
Як слідує з матеріалів справи, на час здійснення невстановленими особами незаконної рубки 66 дерев різних порід поблизу населеного пункту с. Гологори Золочівської територіальної громади Золочівського району Львівської області на земельній ділянці, яка знаходиться за межами населеного пункту, з географічними координатами: Пн 49?46’ 28.0", Сх 24?46’ 08.6", земельна ділянка з вказаними координатами, перебувала у комунальній власності Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в межах земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,2069 га з кадастровим номером 4621882600:24:000:0363. Вказане підтверджується інформацією відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 0-13-0.93-574/15-25 від 07.03.2025.
Таким чином, досліджуючи наявність вищезазначених умов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування положень частини другої статті 107 ЛК України до спірних правовідносин.
Щодо доводів апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка 4621882600:24:000:0363 належить до категорії самозалісеної ділянки та така відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини першої статті 1 ЛК України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Самозалісена ділянка – земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.
Інші лісовкриті землі - земельні ділянки, вкриті лісовою рослинністю, заростями багаторічних дерев`янистих кущових рослин, у тому числі самозалісені, та не надані для ведення лісового господарства.
Згідно зі статтею 4 ЛК України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.
Отже, згідно з положеннями Лісового кодексу України віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають. 
Крім того, норма, закріплена у частині другій статті 107 ЛК України, на підставі якої прокурор звернувся до суду з позовом у цій справі, також не ставить настання відповідальності органу місцевого самоврядування за порушенння лісового законодавства у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної лісу, у залежність від категорії (цільового призначення) земельної ділянки, на якій розташований ліс, якому була спричинена шкода.
Водночас відповідно до відомостей з бази даних Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України встановлено, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 7,2069 га з кадастровим номером 4621882600:24:000:0363 є самозалісеною ділянкою.
Крім цього, колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо віднесення земельної ділянки, на якій у спірних правовідносинах був виявлений факт незаконної вирубки дерев, до самозалісених ділянок, оскільки відсутність таких відомостей у Державному земельному кадастрі є наслідком невчинення самим відповідачем, як органом, який здійснює розпорядження такими земельними ділянками, дій, передбачених статтею 57-1 Земельного кодексу України, направлених на внесення до Державного земельного кадастру таких відомостей. 
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у cправі № 918/1356/23.
Відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» викладених у додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», Державною екологічною інспекцією у Львівські області 05.02.2024 обчислено та визначено розмір шкоди, заподіяної лісу, внаслідок вчинення незаконної рубки дерев породи «бук», породи «граб», породи «вільха», породи «ясень», що становить 185 579,34 грн.
На підставі викладеного, з врахуванням ч. 2 ст. 107 ЛК України, колегія суддів констатує, що суд попередньої інстанції підставно вказав, що на Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 185 579,34 грн та позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 у справі № 914/1794/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Отже, згідно з ст.129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області 07.10.2025 №3534 (вх. суду від 10.10.2025 № 01-05/2950/25) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.09.2025 у справі № 914/1794/25– залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя І.Ю. Панова

суддя О.С. Скрипчук