Номер провадження: 22-ц/813/7643/25 
Справа № 946/613/25
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
18.12.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2025 року, 
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в:
В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,
Позивач просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості транспортного засобу марки «HYUNDAI TUCSON» 2020 р.в., синій, тип ТС легковий кузов: універсал, TMAJ381ADLJ141657 у сумі 521300 грн та вирішити питання судових витрат.
У вересні 2025 року представником ОСОБА_1 – Резник Ю.Д. подане клопотання про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведення якої доручити судовому експерту Пастирю Ю.І. (Одеська область, м.Ізмаїл, просп.Незалежності, 360). На вирішення експерта просила поставити наступне питання: визначити ринкову вартість колісного транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», 2020 року випуску, тип ТС легковий кузов – універсал.
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 11 вересня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Резник Ю.Д. про призначення судової автотоварознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя – задовольнив. Доручив судовому експерту Пастир Юрію Івановичу (Одеська область, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, 360) провести судову автотоварознавчу експертизу, перед експертом поставив наступне питання: визначити ринкову вартість колісного транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», 2020 року випуску, тип ТС легковий кузов – універсал, НОМЕР_1 . Надав експерту право надати висновок по іншим питанням, що мають на його думку значення для правильного вирішення справи. Витрати на проведення експертизи поклав на ОСОБА_1 та роз`яснив учасникам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Попередив експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову від виконання експертизи. Зазначив що строк проведення експертизи не може перевищувати строки, встановлені п. 1.13 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року № 1950/5). Попередив ОСОБА_1 , що строк оплати за проведення експертизи не може перевищувати 10 (десяти) календарних днів з дня виставлення рахунку експертом. Провадження у справі зупинив на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2025 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової авто-товарознавчої експертизи відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що представник позивача звернулась до суду з клопотанням про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи лише 10.09.2025, тобто з порушенням процесуального строку та не ставить питання поновлення пропущеного строку, враховуючи, що при отриманні відзиву на позовну заяву позивачу вже була відома позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог, маючи право разом із відповіддю на відзив подати клопотання про призначення експертизи, позивач таким правом не скористалась, у зв?язку із чим наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи. Оскільки зупинення провадження є похідним від призначення експертизи, яке прийняте з процесуальним порушенням, а отже й провадження на час проведення експертизи не підлягає зупиненню.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 26.09.2025 року відкрив апеляційне провадження у справі, роз`яснив ОСОБА_1 право подати до Одеського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження від 26.09.2025 року отримав 28.09.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 26.09.2025 року та копію апеляційної скарги отримала 13.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_2 судову повістку-повідомлення отримав 07.11.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
08.12.2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності.
15.12.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у зв`язку із чим суд дійшов висновку щодо необхідності призначення експертизи.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази.
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частини перша статті 103 ЦПК України).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення(Dulskiy v. Ukraine) від 01 червня 2006 року, заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до ч. 1ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
Предметом позову є стягнення грошової компенсації у розмірі 1/2 частини вартості транспортного засобу марки «HYUNDAI TUCSON» 2020 р.в., синій, тип ТС легковий кузов: універсал, TMAJ381ADLJ141657 у сумі 521300 грн, а тому визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», 2020 року випуску, тип ТС легковий кузов – універсал, НОМЕР_1 , має істотне значення для правильного вирішення спору по суті.
Колегія суддів вважає, що доцільність призначення судової автотоварознавчої експертизи у цій справі як спосіб здобуття доказів кореспондується з предметом заявлених вимог, встановленням фактичних даних, що входять до предмета доказування, а саме визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», 2020 року випуску, тип ТС легковий кузов – універсал, НОМЕР_1 .
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Резник Ю.Д. про призначення судової автотоварознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна підлягає задоволенню, оскільки стосується предмету доказування, враховуючи виходячи з підстави позову, та потребує спеціальних знань.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що представник позивача звернулась до суду з клопотанням про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи з порушенням процесуального строку та не ставить питання поновлення пропущеного строку, з огляду на таке.
За приписами статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Водночас, цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 6 вказаного розділу).
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
У підготовчому засіданні суд, зокрема з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше (пункт 7 частини другої статті 197 ЦПК України); вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
За приписами ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
В судовому засіданні, яке відбулося 11.09.2025 року судом першої інстанції вирішено питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи та зупинення провадження у справі. Крім того, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів.
В матеріалах справи відсутня ухвала про закінчення підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.
Отже, позивач звернувся з клопотанням про призначення експертизи без порушення норм процесуального права, як помилково вважає скаржник, оскільки підготовче провадження у справі не закінчено.
Помилковим є посилання скаржника на звернення ОСОБА_1 до суду з клопотанням про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, оскільки не відповідає змісту заяви із якої звернувся позивач.
За приписами пункту 5 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає правомірним зупинення судом першої інстанції провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи.
Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду призначено експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до експертної установи, що унеможливлює в цей період проведення процесуальних дій, місцевий суд скористався своїм законним правом, передбаченим частиною першою статті 252 ЦПК України, зупинити провадження у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового рішення.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду про призначення експертизи, апеляційна скарга не містить.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 18.12.2025 року.

Головуючий         В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко