ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року	м. Одеса	Справа № 916/2878/14	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: О.Ю. Аленіна, С.В. Таран,
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників учасників справи:
ТОВ «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» - Д.А. Казюта, О.В. Тренова
Арбітражний керуючий – В.Д. Дарієнко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 (суддя В.Д. Найфлейш, м.Одеса, повний текст складено 15.09.2025) про стягнення грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора та відшкодування витрат
у справі №916/2878/14
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна»
до боржника: Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» 
про визнання банкрутом, 

В С Т А Н О В И В :
Коротка історія справи
У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД».
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2014, серед іншого, порушено провадження у справі про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» (65005, м.Одеса, вул. Михайлівська, буд. 29; код ЄДРПОУ 14365811); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» до Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» у сумі 567889,19 грн (549119,10грн. – основний борг, 7085,89 грн – 3% річних, 549,12грн – інфляційні витрати, 11135,08грн. – судовий збір).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2014 відсторонено арбітражного керуючого Лісєєва Кирила Юрійовича від виконання повноважень розпорядника майна Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» у справі №916/2878/14; призначено розпорядником майна Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» у справі №916/2878/14 арбітражного керуючого Колмикову Тетяну Олександрівну.
Ухвалою попереднього засідання суду від 05.11.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» в наступних розмірах вимог до боржника з вказівкою черговості їх задоволення: вимоги першої черги: - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» – 6090,00 грн (судовий збір за подання заяви про порушення справи про банкрутство); Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» - 1218,00 грн (судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника); вимоги четвертої черги: - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» - 567889,19грн (549119,10 грн – основний борг, 7085,89 грн – 3% річних, 549,12грн – інфляційні витрати, 11135,08 грн – судовий збір); Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» - 851524,48 грн (739297,84 грн – основний борг, 7392,98 грн – державне мито, 85,00 грн – державне мито за вимоги немайнового характеру, 236,00 грн – ІТЗ судового процесу, 104512,66 грн - вартість майна, що підлягала поверненню за рішенням суду).
Постановою Господарського суду Одеської області від 27.04.2016, серед іншого, визнано банкрутом Спільне Українсько-Англійське підприємство (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»; відкрито відносно Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» ліквідаційну процедуру; ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» призначено арбітражного керуючого Колмикову Тетяну Олександрівну.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2016 звільнено арбітражного керуючого Колмикову Тетяну Олександрівну від виконання повноважень ліквідатора Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»; призначено ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (далі – Дарієнко В.Д.).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» про заміну кредитора його правонаступником – задоволено; замінено кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТІЛ ІНВЕСТМЕНТС Україна» на його правонаступника – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Від арбітражного керуючого надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.
Також від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшло клопотання про затвердження звіту та оплату послуг ліквідатора арбітражного керуючого за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 на загальну суму 1634792,79 грн, з яких 1572275грн - грошова винагорода, 62517,79 грн - витрати на оплату судових зборів в процедурі банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025, серед іншого:
-заяву від 20.11.2024 ОСОБА_2 про зміну прізвища кредитора – задоволено; 
-замінено прізвище кредитора у справі №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 ;
-заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» від 12.05.2025 про відмову від кредиторських вимог та визнання погашеними вимог кредитора – задоволено повністю; 
-прийнято заяву про відмову від кредиторських вимог та визнано погашеними вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» до Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» на загальну суму 852742,48 грн із виключенням вимоги з реєстру вимог кредиторів; 
-затверджено звіт ліквідатора у справі №916/2878/14 про визнання Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» банкрутом;
-затверджено ліквідаційний баланс Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»;
-постановлено, що відповідно до частини сьомої статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними; 
-скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів;
-постановлено ліквідувати та припинити Спільне Українсько-Англійське підприємство (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
-припинено ліквідаційну процедуру та повноваження ліквідатора Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»;
-закрито провадження у справі №916/2878/14.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 затверджено звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 на загальну суму 1634792,79грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. 657677,14 грн в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. 977115,65 грн в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого.
Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, оплата грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі пропорційно кредиторами є правомірною. 
Крім того, врахувавши, що надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі, а також беручи до уваги, що розрахунки за період виконання повноважень з 30.11.2016 по 01.07.2025 на загальну суму 1634792,79 грн арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. здійснено вірно, суд дійшов висновку, що вказана у звіті арбітражного керуючого сума грошової винагороди підлягає стягненню з кредиторів, а звіт - затвердженню. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання Дарієнком В.Д. повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. 121403,50 грн в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
-всі обставини, які мають значення для вирішення питання про стягнення грошової винагороди ліквідатора, не були з`ясовані судом першої інстанції;
-жодних конкретних фактичних дій, вчинених арбітражним керуючим у процедурі ліквідації для цілей обґрунтування розміру основної винагороди, ліквідатором у звіті зазначено не було;
-ліквідатором вчинялись дії, спрямовані на спростування майнових дій банкрута, визнання його правочинів недійсними, витребування майна у межах одного судового провадження, які зі спливом шести років не дали жодного результату, оскільки ліквідатору було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Позовні ж заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на інших осіб були повернуті без розгляду за клопотаннями самого ліквідатора. Зазначене свідчить, що ліквідатор не виконував надані йому повноваження належно та ефективно;
-принципу безсумнівності повноти дій ліквідатором дотримано не було, позаяк ліквідатор у цій справі двічі звертався із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб до суду та двічі клопотав про залишення її без розгляду. Інших дій, спрямованих на виявлення майна банкрута, ліквідатор також не вчиняв. Ліквідатор 6 років намагався повернути один об`єкт нерухомого майна, виявлений попереднім ліквідатором, наслідком чого стало лише затягування ліквідаційної процедури, що призвело лише до збільшення судових витрат на здійснення провадження у справі про банкрутство, а саме, на оплату послуг ліквідатора та відшкодування його витрат;
-зі скаржника було стягнуто на користь ліквідатора 977115,65 грн, у той час як визнані кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» становили лише 852742,48 грн, тобто витрати на ліквідатора перевищують кредиторські вимоги, які так і не були задоволені;
-враховуючи принцип оплатності послуг арбітражного керуючого, скаржник готовий сплатити винагороду арбітражному керуючому у місяці, у які ліквідатором готувалися та подавалися процесуальні документи, спрямовані на повернення майна боржника, пропорційно визнаним грошовим вимогам, в загальному розмірі 121403,50 грн; в іншій частині заявлених ліквідатором та стягнутих судом першої інстанції грошових коштів у розмірі 855712,15 грн слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Позиція арбітражного керуючого щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Дарієнко В.Д., погоджуючись з мотивами оскаржуваної ухвали, просив залишити її без змін, а у задоволенні апеляційної скарги – відмовити, посилаючись на те, що аргументи скаржника не спростовують законності та обґрунтованості ухвали Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання Дарієнком В.Д. повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14.
Зокрема, арбітражний керуючий зазначив, що у разі наявності заперечень щодо якості виконання арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. повноважень в межах цієї справи, апелянт мав можливість їх висловити; жодного разу за шість років скаржник не висловив заперечення щодо дій, які вчинялися арбітражним керуючим з метою повернення на користь Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» нерухомого майна, яке було незаконно відчужено на підставі фраудаторного правочину, а тільки очікував результату безперебійної роботи, яку здійснював арбітражний керуючий в частині повернення на користь банкрута незаконно відчуженого майна. Крім того, в матеріалах справи відсутні подані чи задоволені скарги щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційна скарга зареєстрована судом 29.09.2025 за вх.№3865/25.
Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги (вх.№3876/25 від 29.09.2025) та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№3877/25 від 29.09.2025).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів О.Ю. Аленіна, С.В. Таран.
29.09.2025 скаржник через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх.№3865/25/Д1 від 29.09.2025) про долучення до матеріалів справи картки руху документа у підсистемі «Електронний суд» як на підтвердження отримання копії оскаржуваної ухвали суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14. Встановлено учасникам справи строк до 20.10.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.11.2025 о 12:00 год.
20.10.2025 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. через систему «Електронний суд» подав відзив на апеляційну скаргу (вх. №3865/25/Д2 від 21.10.2025).
У судовому засіданні, яке відбулось 11.11.2025 за клопотанням представників апелянта в режимі відеоконференції, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 23.12.2025 об 11:00 год, а також забезпечено представникам скаржника можливість участі у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, ухвалою суду від 13.11.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14 поза межами строку, встановленого у частині третій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Вказаною ухвалою суду повідомлено інших учасників справи, представники яких не були присутніми 11.11.2025 у судовому засіданні, про те, що наступне судове засідання у справі №916/2878/14 відбудеться 23.12.2025 об 11:00 год, а також про місце його проведення.
У судових засіданнях апеляційної інстанції представники апелянта та арбітражний керуючий надавали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.
Кредитор Демченко Людмила Романівна про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, проте у жодному з них участі не брала.
Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.
Апеляційний суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови учасникам для представлення своєї позиції, тоді як відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_2 , належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Обставини справи
Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2016 призначено ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.
З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» Дарієнком В.Д. було підготовлено подано звіт ліквідатора за підсумком процедури ліквідації №02-2878/356 від 30.06.2025, в якому міститься детальний опис дій, які було вчинено ліквідатором в межах справи №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» та до якого додано документи, що підтверджують викладені у звіті обставини.
Так, із наданого звіту вбачається, що:
-арбітражним керуючим направлено до відповідних установ та організацій запити з метою пошуку майна банкрута та отримано листи-відповіді, якими повідомлено щодо відсутності за боржником зареєстрованого рухомого/нерухомого майна, а також щодо відсутності надання спеціальних дозволів чи ліцензій;
-арбітражним керуючим 02.06.2025 проведено інвентаризацію та встановлено відсутність у боржника виявлених активів; 
-згідно наданих до звіту листів банківських установ, банківські рахунки Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» закрито;
-на виконання вимог частин четвертої, п`ятої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором щомісячно подавалися проміжні звіти ліквідатора.
Також у звіті зазначено, що під час виконання повноважень в межах справи №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД», арбітражним керуючим було встановлено, що до відкриття провадження у справі про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» останньому належав на праві власності об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 195773251101, який розташований за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз (Лябурб Жанни спуск), будинок 12, нежитлове приміщення офісу №401 (раніше квартира 3), загальною площею 132,7 кв.м. Також, до відкриття провадження у справі про банкрутство за Спільним Українсько-Англійським підприємством (Товариством з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» рахувалася непогашена заборгованість перед численними контрагентами, яка підтверджена судовими рішеннями, що не були оскаржені і набрали законної сили. При цьому боржник, з метою ухилення від власних зобов`язань перед кредиторами, та не маючи на меті отримання прибутку задля погашення існуючої заборгованості, здійснив відчуження єдиного належного йому майна шляхом передачі його до статутного капіталу іншого товариства.
У зв`язку з наявністю вищевказаних обставин, 31.05.2017 ліквідатор банкрута – арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вих. №02-2878/157 від 26.04.2017 (вх. №3-687/17 від 31.05.2017) (т.8 а.с. 42-51) про спростування майнових дій банкрута, визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу нерухомого майна банкрута, про витребування майна із чужого незаконного володіння. У вказаній заяві викладено прохання, крім іншого, спростувати майнові дії банкрута, визнавши незаконним безоплатне відчуження нерухомого майна боржника шляхом передачі від Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» на підставі акту прийому-передачі в якості внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Градокс» квартири №3 та підсобних приміщень загального користування будинку за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 12; визнати недійсним свідоцтво №11776925 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Градокс», видане 29.10.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Мидляром Є.В. на квартиру №3, загальною площею 132,7 кв.м, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 12; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення офісу №401 (раніше квартира №3), загальною площею 132,7 кв.м, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 12, укладений 28.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Градокс» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Ленд Інвестмент» (код ЄДРПОУ 37812351), який 28.11.2013 посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельник О.М. за реєстраційним №2811; визнати право власності Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» на нежитлове приміщення офісу, загальною площею 132,7 кв.м, за адресою: Одеська обл., м.Одеса, Військовий узвіз, буд. 12, прим. 401; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд Інвестмент» із незаконного користування нежитлове приміщення офісу, загальною площею 132,7 кв.м, за адресою: Одеська обл., м.Одеса, Військовий узвіз, буд. 12, прим. 401, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Ленд Інвестмент» передати належне на праві власності Спільному Українсько-Англійському підприємству (Товариству з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» нежитлове приміщення офісу, загальною площею 132,7 кв.м, за адресою: Одеська обл., м.Одеса, Військовий узвіз, буд. 12, прим. 401, власнику в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., видавши відповідний наказ для примусового виконання.
В подальшому, арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. було подано до господарського суду уточнену заяву (з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №916/2878/14) про спростування майнових дій банкрута та про витребування майна.
Ліквідатор також зазначив, що після шести років судового розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про витребування майна Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» з чужого незаконного володіння судами трьох інстанцій, Південно-західним апеляційним господарським судом в постанові від 22.05.2023 у справі №916/2878/14, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2023, встановлено наступні обставини:
-вчинення боржником дій щодо передачі майна до статутного капіталу іншого товариства без наявності будь-якої вигоди чи отримання прибутку, натомість за наявності боргових зобов`язань перед іншими юридичними особами та обтяження майна свідчить про недобросовісність поведінки боржника; 
-боржник здійснив відчуження єдиного належного йому майна з метою ухилення від власних зобов`язань перед кредиторами. Іншого нерухомого та/або рухомого майна, крім спірного об`єкта нерухомості, за рахунок реалізації якого можливо було б повністю чи значною мірою задовольнити вимоги кредиторів, у власності боржника не має;
-після порушення провадження у справі про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» останнє прийняло рішення про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Градокс» та відмову від отримання свого майнового внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Градокс»;
-ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2016 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» від 30.03.2015 про відмову від повернення внесків до статутного капіталу Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Градокс» або отримання компенсації за них;
-наслідком відмови Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» від єдиного потенційного ліквідного джерела погашення вимог кредиторів у процедурі банкрутства стала неможливість боржника виконати взяті на себе зобов`язання перед кредиторами та в подальшому визнання його банкрутом;
-вищевказані майнові дії боржника мали сумнівний характер, переслідували мету обмеження інтересів кредиторів, містили елементи зловживання правом та призвели до зменшення обсягу майна боржника, що є підставами для спростування вказаної майнової дії.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції у вказаній постанові дійшов висновку про обґрунтованість вимог ліквідатора щодо витребування майна на користь Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД», однак судом відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, та відсутності поважних причин її пропуску.
Ліквідатором у звіті за підсумком процедури ліквідації також зазначено, що в процесі проведення ліквідаційних заходів ліквідатором дебіторів не виявлено, заяв від інвесторів не надходило. Вимоги кредиторів згідно реєстру вимог кредиторів Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» не погашено.
З посиланням на те, що ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» проведено всі можливі дії по виявленню активів банкрута і ці дії не призвели до повного задоволення вимог кредиторів, а способи та строки з пошуку майна вичерпані, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. у звіті ліквідатора за підсумком процедури ліквідації №02-2878/356 від 30.06.2025 клопотав перед господарським судом про припинення ліквідаційної процедури банкрута та постановлення ухвали про виключення боржника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, а також про закриття провадження у справі про банкрутство та припинення повноважень ліквідатора.
Заперечень щодо звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу кредиторами не надано.
З матеріалів справи також вбачається, що ліквідатором Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» було підготовлено та подано до суду звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 №02-2878/357 від 30.06.2025, та заява про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого із кредиторів пропорційно заявлених вимог №02-2878/358 від 30.06.2025.
Із звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 №02-2878/357 від 30.06.2025 вбачається, що:
-до 30.09.2019 основна грошова винагорода арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. за виконання ним обов`язків ліквідатора нарахована відповідно до норм статей 98, 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у розмірі 2-х розмірів мінімальних заробітних плат за місяць;
-у період з 01.10.2019 до 01.07.2025 основна грошова винагорода арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. за виконання ним обов`язків ліквідатора нарахована відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за місяць.
Арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. було наведено детальний розрахунок його основної грошової винагороди за виконання ним повноважень у справі №916/2878/14, відповідно до якого за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 така винагорода загалом становить 1572275,00 грн.
Також арбітражний керуючий у звіті про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат зазначив, що у період виконання повноважень в межах справи №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» ним понесено витрати на сплату судових зборів за подання тих чи інших заяв на загальну суму в розмірі 62517,79 грн, які є витратами арбітражного керуючого, пов`язаними з виконанням ним повноважень у справі. При цьому арбітражний керуючий навів детальний опис таких витрат на сплату судових зборів та надав відповідні докази.
Таким чином, станом на 01.07.2025 загальний розмір основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. за весь час виконання ним повноважень ліквідатора в межах справи №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» загалом становить 1634792,79 грн.
На засіданні зборів кредиторів від 30.06.2025, на яких був присутній кредитор Демченко Людмила Романівна, прийнято рішення схвалити звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в сумі 1634792,79 грн за виконання повноважень у справі за період з 30.11.2016 по 01.07.2025. Інший кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» про вказані збори кредиторів повідомлений належним чином, проте участі не брав.
У заяві про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого №02-2878/358 від 30.06.2025 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. просив стягнути на його користь основну грошову винагороду за виконання ним повноважень у справі №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» та витрати у загальному розмірі 1634792,79 грн з кожного кредитора пропорційно до їх вимог, а саме:
-657677,14 грн з ОСОБА_2 (40,23% від загальної суми кредиторських вимог);
-977115,65 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» (59,77% від загальної суми кредиторських вимог).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2025, крім іншого, постановлено прийняти звіт ліквідатора Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» та ліквідаційний баланс, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди до розгляду; зобов`язати кредиторів надати відзиви та свої заперечення на звіт в разі їх наявності.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025, серед іншого: затверджено звіт ліквідатора у справі №916/2878/14 про визнання Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» банкрутом; затверджено ліквідаційний баланс Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»; постановлено ліквідувати та припинити Спільне Українсько-Англійське підприємство (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; припинено ліквідаційну процедуру та повноваження ліквідатора Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД»; закрито провадження у справі №916/2878/14.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 затверджено звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора за період з 30.11.2016 по 01.07.2025 на загальну суму 1634792,79грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. 657677,14 грн в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. 977115,65 грн в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого.
Позиція суду апеляційної інстанції
Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала господарського суду першої інстанції про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Поряд з цим, Кодекс України з процедур банкрутства введений в дію 21.10.2019.
З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).
Тобто, у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, втратили чинність всі редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі також - Закон про банкрутство).
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу - 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
У даній справі Спільне Українсько-Англійське підприємство (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» визнано банкрутом 27.04.2016, тобто під час дії Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013, ліквідаційна процедура здійснювалась як за нормами, діючими на час дії Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013, так і під час дії Кодексу України з процедур банкрутства, а тому розгляд клопотання про затвердження та відшкодування винагороди та витрат, понесених під час ліквідаційної процедури, заявленого арбітражним керуючим Дарієнком В.Д., судом має здійснюватися за правилами Кодексу України з процедур банкрутства, проте з урахуванням норм Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013 в частині, що передбачала розмір грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків, оскільки згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частини першої статті 98 Закону про банкрутство (в редакції після 19.01.2013) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.
Згідно із частинами першою, третьою статті 115 Закону про банкрутство (в редакції після 19.01.2013) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 115 Закону про банкрутство (в редакції після 19.01.2013) витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Відповідно до статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, серед іншого, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абзац 1 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення) (абзац 7 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг (частина четверта статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011, від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012, від 16.07.2020 у справі № 918/454/18).
Згідно із частиною шостою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Господарський суд Одеської області, затверджуючи ухвалою від 09.09.2025 звіт ліквідатора та закриваючи провадження у цій справі, встановив обставини здійснення арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. ліквідаційної процедури, за наслідком якої до місцевого господарського суду від ліквідатора до суду надійшов звіт за підсумками ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс станом на 01.06.2025, а також встановив, що складений ліквідатором звіт містить перелік виконаних дій під час ліквідаційної процедури, зокрема, щодо пошуку та виявлення можливого майна підприємства банкрута шляхом направлення ліквідатором запитів до відповідних органів та отримання відповідних листів, якими повідомлено щодо відсутності за боржником зареєстрованого рухомого/нерухомого майна, а також щодо відсутності надання спеціальних дозволів чи ліцензій; щодо проведення інвентаризації та встановлення відсутності у боржника виявлених активів. 
Колегія суддів наголошує, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у справі, наділяється особливими процесуальними правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому числі правом на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/19325/13).
Тобто під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність, виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії, направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.
Відсутність прояву активних дій та пасивна поведінка кредитора щодо вжитих ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі, свідчить про відсутність у нього зацікавленості у ефективності здійснення ліквідаційної процедури та не відповідає меті участі кредитора у справі. До того ж така поведінка може сприяти збільшенню витрат у ліквідаційній процедурі та тривалості здійснення провадження у справі, що не відповідає цілям та завданням господарського судочинства.
При цьому, кредитори за умови непогодження з роботою ліквідатора, з належним виконанням покладених на нього функцій, вправі були подавати до суду скарги на його дії або бездіяльність, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, чого у цій справі апеляційним судом не встановлено. Питання про відсторонення арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» чи іншим кредитором боржника не порушувалось.
Крім того, скаржником не надано доказів звернення до суду із зауваженнями, запереченнями до звіту ліквідатора чи скаргами на дії/бездіяльність арбітражного керуючого після подання ліквідатором звіту до суду першої інстанції.
Апелянт жодного разу не висловлював свої заперечення з приводу дій ліквідатора Дарієнка В.Д. по виявленню активів банкрута.
Також слід зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» не зверталося із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 у справі №916/2878/14 про затвердження звіту ліквідатора, затвердження ліквідаційного балансу Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» та закриття провадження у справі №916/2878/14.
Колегія суддів звертає увагу, що надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності повинно відбуватися на платній основі.
У справі, що розглядається, за підсумком проведеної ліквідаційної процедури, майна боржника, за рахунок продажу якого може бути задоволено грошову винагороду арбітражного керуючого, не виявлено, фонд для виплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого не створювався, господарську діяльність боржник не здійснює.
У постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 5021/1493/12 вказано, що не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Апеляційний суд зауважує, що із приписів статей 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.
У постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011 зазначено, що якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника – юридичної особи або від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог. 
За відсутності у боржника будь-яких майнових активів покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат на кредиторів боржника є правильним як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат згідно із частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Вирішуючи питання щодо сплати винагороди арбітражному керуючому у даній справі, Південно-західний апеляційний господарський суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену в постановах від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 04.10.2018 у справі №916/1503/17 та від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, відповідно до якої у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Така практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що арбітражний керуючий не може претендувати на основну грошову винагороду за виконання ним повноважень в межах справи №916/2878/14 про банкрутство Спільного Українсько-Англійського підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю) «КОНКОРД ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД» в тому розмірі, який ним нараховано, через незадоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.».
З поданого ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 30.11.2016 по 07.07.2025 вбачається обрахування основної грошової винагороди, виходячи з розрахунку двох мінімальних заробітних плат, що узгоджується з приписами норм статей 98, 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. За період з 30.11.2016 по 01.07.2025 така винагорода загалом становить 1572275,00 грн.
Відповідно до звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 30.11.2016 по 07.07.2025 ліквідатором зазначено в якості понесених витрати у розмірі 62517,79 грн, що є витратами на сплату судового збору при поданні тих чи інших заяв/скарг до суду.
За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, витрати ліквідатора підтверджено у заявленій ним сумі у розмірі 62517,79 грн.
Розрахунки у звіті ОСОБА_3 здійснено вірно за період виконання повноважень з 30.11.2016 по 01.07.2025 на загальну суму 1634792,79 грн. 
Згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №918/454/18.
Поряд з цим, слід зазначити, що пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін «самозайнята особа».
Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі № 902/626/20 за якою:
«Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи».
Дана правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 22.08.2023 по справі №903/160/22. 
Враховуючи фактичний обсяг виконаних робіт, який підтверджується матеріалами справи, здійснення розрахунку розміру основної грошової винагороди у відповідності до чинного законодавства, а також беручи до уваги, що відповідно до звіту арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. у боржника повністю відсутні майнові активи, у зв`язку з чим неможливе здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за рахунок майна боржника, господарський суд дійшов вірного висновку щодо можливості здійснення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого в порядку розподілу між кредиторами суми грошової винагороди пропорційно визнаних кредиторських вимог кожного кредитора у справі, а також стягнення понесених ліквідатором витрат, здійснених у межах цієї справи про банкрутство.
Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не доводять неправильності чи незаконності судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, з огляду на що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 про стягнення грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора та відшкодування витрат у справі №916/2878/14 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови складено 24.12.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран