Справа № 127/34935/25 
Провадження № 2-а/127/333/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"15" січня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває адміністративна справа за позовною заявою  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2025 позовну заяву  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою поліцейського 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бешлея М.В. від 29.10.2025 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п.8.4 (г) Правил Дорожнього руху України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, належним чином необґрунтованою та такою, що суперечить ряду норм чинного законодавства.
Так, в оскаржуваній постанові зазначається, що ОСОБА_1 нібито порушив вимоги дорожнього знаку 4.2. «рух тільки праворуч». Вказаний дорожній знак розміщено на вулиці Михайла Малишенка (колишня назва Короленка) у м. Вінниця, він регулює дії водія, який рухається цією вулицею при виїзді на вулицю Привокзальну. Одночасно, позивач зазначив, що він здійснив поворот ліворуч з вул. Привокзальна, де такого дорожнього знаку не розміщено, що підтверджується відеозаписом з камер відеоспостереження ситуаційного центру міста Вінниці, доданим до адміністративного позову, тому його дії не заборонені розміщеними дорожніми знаками на вул. Малишенка (колись Короленка). Також, смуги руху транспортних засобів по вулиці Привокзальній розділяє переривчаста лінія розмітки і вказує на можливість такого маневру. Тобто, дії позивача повністю відповідають вимогам розміщених дорожніх знаків, хоча уповноваженою особою, якою складено протокол зазначено, що ОСОБА_1 здійснював рух вулицею Михайла Малишенка (колишня назва Короленка) і з неї виїхав на вулицю Привокзальну, чим порушив вимоги знаку 4.2., що позивач заперечував.
Також позивач звертає увагу суду на те, що фіксація правопорушення здійснена на портативний відеореєстратор працівника поліції №473834, але даним відеозаписом не зафіксовано самої події правопорушення.
На підставі вищевикладеного, з даною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Зазначає, що постанова винесена з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини, викладені у ній інспектором патрульної поліції, не відповідають дійсності та не підтверджуються належними доказами, а також вказує, що у його діях відсутній склад правопорушення.
20.11.2025 від відповідача у справі - Департаменту патрульної поліції - на адресу суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, а саме: належним чином завірена копія постанови серії ЕНА №6042188 від 29.10.2025; відеозаписи із портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які були закріплені на форменому одязі під час винесення оскаржуваної постанови.
20.11.2025 від представника відповідача надійшов відзив, у якому представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними, адже суб`єкт владних повноважень в даному випадку діяв на підставі, в межах та у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.
Як зауважено у відзиві, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме порушення вимог п.8.4 (г) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції Бешлеєм М.В. враховано пояснення позивача, організацію руху на даній ділянці дороги та прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача. Також позивачу роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КАСУ, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права тощо.
05.12.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, що наведені у позовній заяві. Разом з тим зауважив, що відеозаписами з бодікамер працівників поліції зафіксовано лише безпосереднє винесення постанови про адміністративне правопорушення, однак не зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.
Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення, судові дебати не проводяться.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).
Судом встановлено, що відповідно до постанови поліцейського 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бешлея М.В. від 29.10.2025 року, 29.10.2025 об 15:23 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 (рух тільки праворуч) та здійснив поворот ліворуч в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 (г) ПДР України – порушення вимог наказових знаків.
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеку регулює Закон України «Про дорожній рух».
Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог ЗУ «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до п.8.4 Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема підпунктом «г» даного пункту передбачено наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема і ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП поліцейський 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовий поліції Бешлей М.В. виніс постанову по справі про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, поліцейський 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовий поліції Бешлей М.В. вручив копію нині оскаржуваної постанови позивачу.
Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення надав суду відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. 
В своєму позові позивач оспорює факт порушення ним вимог дорожнього знаку 4.2 ПДР, а також, зазначає, що відеозаписами з бодікамер працівників поліції зафіксовано лише безпосереднє винесення постанови про адміністративне правопорушення, однак не зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.
Судом оглянуто відеозапис ID реєстратора 473834, наданий поліцейським Бешлеєм М.В., який суд вважає таким, що не підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 8.4 (г) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З оглянутого відеозапису вбачається, що він розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу, а саме Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та ним зафіксовано лише процес безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці та винесення постанови за наслідками розгляду цієї справи. Оглянутий відеозапис не надає можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки не містить доказової інформації щодо факту порушення позивачем правил дорожнього руху, що йому інкримінуються. 
Також було оглянуто відеозапис ID реєстратора 470765, наданий поліцейським Носулічем В.О., який суд вважає таким, що не підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 8.4 (г) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З оглянутого відеозапису вбачається, що він розпочинається з моменту зупинки іншого транспортного засобу, а саме Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував інший водій, встановити особу якого не являється можливим з наданого відеозапису та вказаним відеозаписом також зафіксовано лише процес безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці та винесення постанови за наслідками розгляду цієї справи. Водночас, вказаний відеозапис містить інформацію про те, що поліцейський Носуліч В.О., обґрунтовуючи правомірність зупинки транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , посилається на пояснення свідка, яким являється водій транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 . Оглянутий відеозапис також не надає можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Позивачем, в свою чергу, надано суду переконливі докази та обґрунтування того, що ним не було вчинено правопорушення, яке йому інкримінується, зокрема до позовної заяви було долучено відеозапис з камер спостереження ситуативного центру міста Вінниці, який отриманий на підставі адвокатського запиту Кашпрук Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .
З оглянутого відеозапису вбачається, що 29.10.2025 о 15:03 год транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух по крайній правій смузі руху по вул. Привокзальній в напрямку вул. Брацлавська, наближаючись до повороту праворуч на вул. Михайла Малишенка (колишня назва Короленка) водій транспортного засобу ввімкнув лівий покажчик повороту, що свідчить про намір здійснення розвороту, враховуючи габарити транспортного засобу, вказаний маневр був здійснений з крайньої правої смуги руху. З оглянутого відеозапису суд приходить до висновку, що у діях водія транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі якого винесено постанову серії ЕНА №6042188 від 29.10.2025.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що позивачем було надано суду докази в підтвердження відсутності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена неправомірно, є незаконною та підлягає скасуванню. 
У відповідності до ст.1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчиненого порушення та вини особи в його вчиненні.
Отже, на переконання суду, постанова серії ЕНА №6042188 від 29.10.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 04.11.2025 року.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 20, 72, 77, 90, 132, 139, 229, 286 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Постанову поліцейського 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бешлея М.В. серії ЕНА №6042188 від 29.10.2025 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. - скасувати.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь  ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; 
Відповідач: Департамент патрульної поліції України, ЄДРПОУ 40108646, (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Суддя: