Справа № 754/13980/24
Провадження №2/755/195/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р.          м.Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.
за участі секретаря судових засідань - Грищенко С.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-
в с т а н о в и в:
05 листопада 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи №754/13980/24 за позовом Моторно (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та 06 листопада 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано в провадження судді Коваленко І.В.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2020 року о 17:31 в м. Києві по пр. Степана Бандери, поблизу буд. № 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Volkswagen Jetta (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував - водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_3 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно Відповіді від НПУ № 3020346594996950 про ДТП та Постанови Оболонського районного суду міста Києва від 14.01.2021 року (справа № 756/16523/20), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9.а, 2.10.а,2.4, 13.1 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа (власник транспортного засобу Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 ) звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 3.1/1060 від 22.02.2021 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 24 056,59 грн (двадцять чотири тисячі п`ятдесят шість гривень 59 коп.), яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 889669 від 23.02.2021 року. Відповідно до Висновку експертного дослідження № 2272 від 05.01.2021 року вартість відновлювального ремонту ТЗ Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 25 933,94 грн. Спеціалістами МТСБУ на підставі Висновку експертного дослідження № 2272 від 05 01.2021 року було розраховано розмір регламентної виплати, що складає 24 056,59 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1 430,00 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, ще підтверджується платіжним дорученням № 889609 від 23.02.2021 року. Таким чином, Позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 25 486,59 грн (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 59 коп.). З метою досудового врегулювання спору Позивачем 19.02.2022 року було направлено на адресу Відповідача Претензію за вих. № СУ/72968/4 від 19.02.2022 року простим листом. Повторно, з досудового врегулювання спору Позивачем 04.10.2023 року на адресу відповідача було направлено Претензію за вих. № СУ/72968/4-1 від 04.10.2023 року простим листом. Лист на адресу Позивача не повертався, отже був отриманий. Однак з боку Відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих Збитків. В добровільному порядку відповідач кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
12 листопада 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до статтей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», правом подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористався.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.12.2020 року о 17:31 в м. Києві по пр. Степана Бандери, поблизу буд. № 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Volkswagen Jetta (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував - водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_3 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia (д.р.н. НОМЕР_2 ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно Відповіді від НПУ № 3020346594996950 про ДТП та Постанови Оболонського районного суду міста Києва від 14.01.2021 року (справа № 756/16523/20), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9.а, 2.10.а,2.4, 13.1 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року по справі №756/16523/20 водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-2, 122-4, 124, ч.2 ст.130 КУпАП.
У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Судом достовірно встановлено, що момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим позивач, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди від 17.12.2020 р.
Як вбачається з довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 17.02.2021 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих, МТСБУ визначило розмір регламентної виплати, за участю врегулювальника ОСОБА_4 у розмірі 24 056,59 грн.
За оплату послуг аваркома (експерта) по справі №72968 позивачем було сплачено 1430,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №889609 від 23.02.2021 р.
Позивачем було прийнято наказ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 24 056,59 грн.
Вказані кошти були перераховані згідно платіжного доручення №889669 від 23.02.2021 року.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно з п. 41.1. а) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.
Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 056,59 грн та витрати, пов`язані з оплатою послуг аварійного комісара (експерта) в сумі 1430,00 грн
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 211, 223, 263, 265 ЦПК України; ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -
у х в а л и в:
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ: 21647131, місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м.Київ) понесені витрати у розмірі 25 486,59 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ: 21647131, місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м.Київ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2026 року.
Суддя: