Справа №705/4210/25
2/705/669/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року  Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого – судді Піньковського Р.В. 
при секретарі Заповітряній Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
У С Т А Н О В И В:
Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування зазначивши наступне.
19.06.2021 між ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АР-5636105, забезпечений транспорт «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 15.02.2022 о 15 годині 15 хвилин по вул.Енергетичній,11, в м.Умані керував автомобілем «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`янінні (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова). Продув проводився приладом алкотест «Драгер-6810» ARBF 0395, який показав результат 2,97 проміле.
Він же, 15.02.2022 о 15 годині 15 хвилин на перехресті вулиць Енергетична-Заводська в м.Умань керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21703», д.р.н. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п.п.2.9 «а», 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі №705/1065/22 від 28.04.2022 року.
Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № АР-5636105, на підставі страхового акту № G-17580-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ВАЗ 21703», д.рн. НОМЕР_2 , складає 16752,91 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ТДВ «СК «Гардіан» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_1 
ТДВ «СК «Гардіан» сплатило за ремонт автомобіля «ВАЗ 21703», д.р.н. НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 16752,91 грн., що підтверджується страховим актом № G-17580-1, платіжним дорученням №2648 від 03.06.2022 р.
Неодноразово позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, з вимогою про відшкодування збитків, а саме засобами поштового зв`язку 03.08.2022 та 29.05.2024 простими листами надсилалися вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 16752,91 грн. Так як відповідач проігнорував дані звернення, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Просять суд стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Гардіан» (код ЄДРПОУ 35417298, IBAN НОМЕР_4 у ПАТ КБ «ПриватБанк», код банку 305299 адреса: вул.Саксаганського,96, м.Київ, 01032) шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16752 гривні 91 копійка; судовий збір в сумі 3028 гривень 00 копійок та 2000 витрат на правничу допомогу.
Ухвалою судді відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. 
Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, однак у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у його відсутність, на адресу суду не надходило. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. 
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов таких висновків.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень статей 77, 81 ЦПК України Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом встановлено, що згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до вказаної постанови 15.02.2022 ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Енергетичній,11, м.Умань допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21703» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля «ВАЗ 21703» н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .
Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 5636105 відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-21093 ХТА 21091ОМО920606 д.н. НОМЕР_1 – застрахована в ТДВ «СК «Гардіан».
09.03.2022 потерпілий ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» за виплатою страхового відшкодування. 
У відповідності до страхового акту № G-17580-1 від 03.06.2022, консультації №63-D/10/75 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 21703, д.н. НОМЕР_2 , та платіжного доручення №2648 від 03.06.2022 – ОСОБА_3 отримав суму страхового відшкодування у розмірі 16752,91 грн.
ТДВ «СК «Гардіан» за вих. №G-17580 від 29.05.2024 на адресу ОСОБА_1 направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в результаті ДТП, винуватцем якої є він, в розмірі 16752 гривні 91 копійка, однак відповідач в добровільному порядку шкоду не компенсував.
Основним нормативним документом, що регулює правовідносини в даній сфері господарської діяльності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (далі – Закон).
Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житію, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні положення містяться в ст. 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Таким чином, обставини, викладені позивачем у позовній заяві є достовірними та підтверджені письмовими доказами, які сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги ТДВ «СК «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16752 гривні 19 копійок.
Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. 
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15ц.
Судом встановлено, що представництво інтересів позивача у вказаній справі адвокат Капля А.С. здійснювала згідно ордеру серії АІ №1940454 від 07.11.2023.
Між адвокатом Капля Аліна Степанівна та ТДВ «Страхова Компанія «Гардіан» укладено договір від 07.11.2023 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат отримує гонорар у розмірі 2000,00 гривень за надання правової допомоги та представлення інтересів клієнта у суді першої інстанції.
На підтвердження проведення розрахунку між адвокатом та клієнтом ТДВ «Страхова Компанія «Гардіан» в матеріалах справи міститься Акт №15 від 13.01.2025 про надані послуги до Договору про надання правової допомоги №б/н від 07.11.2023, платіжна інструкція №228041 від 20.01.2025 про сплату гонорару.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст. ст. 12, 14, 22, 993, 979, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 141, 258, 263-265, 268, 274, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Гардіан» (код ЄДРПОУ 35417298, IBAN НОМЕР_4 у ПАТ КБ «ПриватБанк», код банку 305299 адреса: вул. Саксаганського,96, м.Київ, 01032) шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 752 гривні 91 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Гардіан» (код ЄДРПОУ 35417298, IBAN НОМЕР_4 у ПАТ КБ «ПриватБанк», код банку 305299 адреса: вул. Саксаганського,96, м. Київ, 01032) сплачений судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
Копію рішення суду направити сторонам. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 26.01.2026.

Суддя: Р. В. Піньковський