ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/9675/24 пров. № А/857/13371/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Бобров Ю.О. у м. Івано-Франківську) у справі № 300/9675/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача якому просив:
визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо врахування з 23.11.2023 заробітної плати, згідно поданих довідок при обрахунку пенсії та зобов`язати здійснити з 23.11.2023 перерахунок пенсії з урахуванням вказаних довідок.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідачем під час призначення пенсії позивачу, протиправно не враховано довідки про його заробітну плату за періоди роботи з 01.09.1989 по 31.09.1993, з 01.10.1993 по 30.06.1994, з 01.03.1995 по 31.05.1996, з 01.07.1996 по 31.07.2001, з 01.07.2001 по 31.12.2001 та за квітень 2002 року, з 01.01.2003 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 30.04.2013, з 01.06.2013 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 30.11.2021, що призвело до невірного обчислення розміру пенсії, згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та, відповідно, зменшення її суми. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо врахування з 23.11.2023 заробітної плати, відображеної в довідках від 08.02.2021 №04/19-з, від 08.02.2021 №04/20-з, від 04.02.2021 №96, від 12.07.2021 №345-О/03, від 01.02.2022 №47-О/03, від 15.07.2021 №О-73, від 06.04.2021 №75, від 06.04.2021 №76, від 06.04.2021 №77, від 24.06.2021 №74, від 16.11.2021 №265 при обрахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 23.11.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, відображеної в довідках від 08.02.2021 №04/19-з, від 08.02.2021 №04/20-з, від 04.02.2021 №96, від 12.07.2021 №345-О/03, від 01.02.2022 №47-О/03, від 15.07.2021 №О-73, від 06.04.2021 №75, від 06.04.2021 №76, від 06.04.2021 №77, від 24.06.2021 №74, від 16.11.2021 №265 за періоди його роботи з 01.09.1989 по 31.09.1993, з 01.10.1993 по 30.06.1994, з 01.03.1995 по 31.05.1996, з 01.07.1996 по 31.07.2001, з 01.07.2001 по 31.12.2001 та за квітень 2002 року, з 01.01.2003 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 30.04.2013, з 01.06.2013 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 30.11.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що неврахування відповідачем довідки про заробітну плату, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивачем відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.11.2023 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До вказаної заяви позивачем було додано довідки про заробітну плату від 08.02.2021 №04/19-з, від 08.02.2021 №04/20-з, від 04.02.2021 №96, від 12.07.2021 №345-О/03, від 01.02.2022 №47-О/03, від 15.07.2021 №О-73, від 06.04.2021 №75, від 06.04.2021 №76, від 06.04.2021 №77, від 24.06.2021 №74, від 16.11.2021 №265.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 28.11.2023 за №092850013349 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №300/8912/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.11.2023 за № 092850013349. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 по 30.09.1993, з 01.10.1993 по 20.06.1994, з 07.03.1995 по 26.05.1996, з 30.05.1996 по 01.09.1996, з 01.09.1996 по 10.07.2001, з 14.07.2001 по 15.04.2002, з 02.01.2003 по 29.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 12.05.2010 по 11.04.2011, з 16.05.2011 по 05.04.2012, з 01.06.2012 по 20.04.2013, з 16.06.2013 по 12.11.2015, з 15.11.2015 по 12.10.2016, з 02.11.2016 по 28.06.2017 ,3 01.07.2017 по 29.09.2017, з 30.09.2017 по 14.09.2018, з 14.11.2018 по 05.11.2019, з 16.11.2019 по 11.11.2020, з 03.12.2020 по 23.11.2021. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період військової служби з 23.11.1986 по 14.12.1988 та періоди роботи: з 05.09.1986 по 10.11.1986, з 17.02.1989 по 25.07.1989, з 18.09.1989 по 30.09.1993, з 01.10.1993 по 20.06.1994, з 07.03.1995 по 26.05.1996, з 30.05.1996 по 01.09.1996, з 01.09.1996 по 10.07.2001, з 14.07.2001 по 15.04.2002, з 02.01.2003 по 29.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 12.05.2010 по 11.04.2011, з 16.05.2011 по 05.04.2012, з 01.06.2012 по 20.04.2013, з 16.06.2013 по 12.11.2015, з 15.11.2015 по 12.10.2016, з 02.11.2016 по 28.06.2017 ,з 01.07.2017 по 29.09.2017, з 30.09.2017 по 14.09.2018, з 14.11.2018 по 05.11.2019, з 16.11.2019 по 11.11.2020, з 03.12.2020 по 23.11.2021. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити з 23.11.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” із врахуванням вищевказаних періодів. 
На виконання вказаного судового рішення позивачу з 23.11.2023 призначено пенсію за віком пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, однак довідки про заробітну плату від 08.02.2021 №04/19-з, від 08.02.2021 №04/20-з, від 04.02.2021 №96, від 12.07.2021 №345-О/03, від 01.02.2022 №47-О/03, від 15.07.2021 №О-73, від 06.04.2021 №75, від 06.04.2021 №76, від 06.04.2021 №77, від 24.06.2021 №74, від 16.11.2021 №265 враховано не було. 
Не погодившись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до абзацу 1, 2 та 5 частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики (…).
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацу 3 частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Як зазначено в абзацах 1-3 підпункту 3 пункту 2.1 Розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Зразок довідки про заробітну плату (дохід), яку особа має надати пенсійному органу для обчислення пенсії, визначено в Додатку 1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846; далі Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Згідно з пунктом 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів зауважує, що стаття 40 Закону № 1058-IV встановлює, що заробітна плата для обчислення пенсії за період до 30 червня 2000 року повинна враховуватися у двох випадках: 1) якщо страховий стаж осіб починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, а також 2) за бажанням самих пенсіонерів, однак за умови, підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
Стосовно другого випадку, то єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжниими відомостями та іншими документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року у справа № 21-11а15 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17, від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, від 17.08.2023 у справі № 808/1771/18.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із заявою про призначення пенсії від 23.11.2023 подав пенсійному органу довідки про заробітну плату від 08.02.2021 №04/19-з, від 08.02.2021 №04/20-з, від 04.02.2021 №96, від 12.07.2021 №345-О/03, від 01.02.2022 №47-О/03, від 15.07.2021 №О-73, від 06.04.2021 №75, від 06.04.2021 №76, від 06.04.2021 №77, від 24.06.2021 №74, від 16.11.2021 №265.
Вказані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, містить відомості про суми заробітної плати за період з 01.09.1989 по 31.09.1993, з 01.10.1993 по 30.06.1994, з 01.03.1995 по 31.05.1996, з 01.07.1996 по 31.07.2001, з 01.07.2001 по 31.12.2001 та за квітень 2002 року, з 01.01.2003 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 30.04.2013, з 01.06.2013 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 30.11.2021. У вказаних довідках зазначено, що останні видані на підставі первинних документів – особових рахунків по заробітній платі за вказані періоди, на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9-21).
Зважаючи на зміст відомостей зазначених у вказаних довідках про заробіток, та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов висновку, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, так як вони видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видано таку довідку, містить печатку підприємства, підписи керівника та головного бухгалтера. 
Колегія суддів апеляційної інстанцій погоджується з твердженням суду першої інстанції, що оскільки у спірних довідках зазначено про проведення відрахувань до пенсійного фонду, твердження відповідача щодо не зазначення інформації про суми таких відрахувань, як на підставу для відмову у прийнятті довідок, є безпідставними.
Щодо неможливості врахування вказаних довідок про заробітну плату позивача оскільки вони видані рф, суд зазначає наступне.
Питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, регулювалися Угодою про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав- учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Ця угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди). Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які враховуються до трудового стажу.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 р., пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вказана Угода підписана Україною та російською федерацією та відповідно, була обов`язкова для застосування в спірний період державними органами вказаних держав.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно частини 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.
Отже, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
З вище наведеного вбачається, що посилання відповідача на відсутність підстав для врахування довідок про заробіток, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 є безпідставними.
У зв`язку з цим, на думку колегії суддів, неврахування відповідачем довідки про заробітну плату, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 300/9675/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула