Номер провадження: 22-ц/813/3092/26 
Справа № 947/43717/25
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України)
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26 листопада 2025 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дагда-2013», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашрам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларгент», Дочірнього підприємства «Компроміс», ОСОБА_2 , спадкоємців ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Басарі», ТОВ «Дагда -2013», ТОВ «Ашрам», ТОВ «Ларгент», Дочірнього підприємства «Компроміс», ОСОБА_2 , спадкоємців ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26 листопада 2025 року, справу направлено за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду міста Одеси.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа не підсудна Київському районному суду міста Одеси ні за виключною підсудністю, ні за альтернативною, оскільки зареєстроване місце проживання позивача є Приморський район міста Одеси, а зареєстроване місцезнаходження відповідачів (щодо яких можливо ідентифікувати інформацію їх місцезнаходження), також відноситься до Приморського району міста Одеси, вибір позивача подачі позову до Київського районного суду не ґрунтується на вимогах ЦПК України щодо територіальної підсудності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник, як позивач, має право на вибір щодо підсудності справи, як і на справедливий судовий процес, а зміна територіальної підсудності обтяжує доступ до правосуддя та порушує його права.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що він як позивач у даній справі має процесуальний зв`язок з Київським районним судом міста Одеси, оскільки пов`язана з цим позовом справа слухалась саме в цьому суді, тому, згідно зі ст. 28 ЦПК України ОСОБА_1 має право обирати суд для звернення з позовом на власний розсуд.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Сторони провадження своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
За положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту ст. 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Передаючи справу на розгляд іншого суду за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа підлягає розгляду Приморським районним судом міста Одеси, оскільки територіальна належність всіх учасників справи, щодо яких наявна інформація, відноситься до Приморського району міста Одеси.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.
Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в статтях 27 (загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача), 28 (альтернативна підсудність за вибором позивача), 29 (підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами), 30 (виключна підсудність)ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, у своїй позовній заяві зазначив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, у поданому позові, Воїнський А.О. зазначив адресу місцезнаходження відповідачів: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1-А.
Судом встановлено, що позивач надав помилкові коди ЄДРПОУ відповідачів та задля визначення територіальної підсудності встановив дійсні коди ЄДРПОУ всіх відповідачів юридичних осіб, відповідно до адреси вказаної позивачем.
Суд першої інстанції зробив запити щодо зареєстрованого місцезнаходження відповідачів.

Таким чином було встановлено що ТОВ «Басарі», зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Дігтярна, 7, кВ.4 (відповідь №2051348 від 26.11.2025 року); ТОВ «Дагда-2013», зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1-А (відповідь №2051355 від 26.11.2025 року); ТОВ «Ашрам», зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1-А/1 (відповідь №2051373 від 26.11.2025 року); ТОВ «Ларгент», зареєстроване за адресою: Одеська область, с. Ілічанка, вул.. Залізнічна, 1, кВ.10 (відповідь №2051381 від 26.11.2025 року); - Дочірнє підприємство «Компроміс», зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Дігтярна, 7, кВ.4 (відповідь №2051396 від 26.11.2025 року).
Відповідно до вищенаведеної інформації вбачається, що місцезнаходження відповідачів дійсно відноситься до Приморського району міста Одеси, так як і зареєстроване місце проживання(перебування) позивача – АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 28 ЦПК України визначено перелік підстав, за якими підсудність справи може бути визначено за вибором позивача.
Дійсно, дана справа відноситься до альтернативної підсудності за приписами ст. 28 ЦПК України.
Суд першої інстанції вірно виснував, що згідно ч.3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди; ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
Стаття 28 ЦПК України регулює правила підсудності справ саме за вибором позивача.
Отже, з аналізу вказаної статті суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Тому, у даному випадку, позивач має право вибору звернення до суду за зареєстрованим власним місцем проживання чи перебуванням; або за місцем заподіяння шкоди; або за зареєстрованим місце знаходженням одного з відповідачів, які є юридичними особами чи зареєстрованим місцем проживанням/перебуванням одного з відповідачів, які є фізичними особами.
Такий перелік правил підсудності за ст. 28 ЦПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Втім, скаржник помилково вважає, що за ст. 28 ЦПК України в такій категорії справ (відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням) він обґрунтовано має право (а суд має обов`язок прийняти до свого розгляду такий позов) на звернення з позовом до будь-якого суду за його вибором, який йому здається зручним.
В даній категорії справ та за встановлених обставин справи позивач дійсно вільний у виборі суду, до якого можливо звернутися з позовом, однак з врахуванням обмежень встановлених ст. 28 ЦПК України.
Такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу через їх необґрунтованість, розширене тлумачення положень ЦПК України на власний розсуд та їх переоцінку.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього кодексу.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дагда-2013», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашрам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларгент», Дочірнього підприємства «Компроміс», ОСОБА_2 , спадкоємців ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, місцезнаходження яких відноситься до Приморського району міста Одеси, зокрема зареєстроване місце проживання(перебування) позивача також відноситься до Приморського району міста Одеси, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що у вказаній категорії справ та за вказаних обставин справи позивач може обирати будь-який зручний для нього суд для звернення з позовом.
За таких обставин, підсумовуючи вищевказане, суд першої інстанції зробив правильний висновок що справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Басарі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дагда-2013», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашрам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларгент», Дочірнього підприємства «Компроміс», ОСОБА_2 , спадкоємців ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням – підсудна Приморському районному суду міста Одеси.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
З огляду на вищезазначені обставини справи в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Київського районного суду міста Одеси від 26 листопада 2025 року – без змін.
Також колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Головуючий       О.Ю. Карташов

Судді        В.А. Коновалова

В.В. Кострицький