ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/13465/25 
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Житняк Л.О.,
за участі секретаря Стасюк Т.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 05.12.2025 у виконавчому провадженні №75413769.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з протоколів перерахунку, доданих до листа Головного управління, яким Головне управління повідомляло Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виконання рішення суду, вбачається, що з 01.04.2019 підсумок пенсії ОСОБА_1 з надбавками становить 28721 грн 10 коп. Тобто, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 (справа № 620/18906/21) було виконано Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань.
Суд ухвалою від 22.12.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання 07.01.2026 о 11:00 год.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що оскільки рішення суду позивачем в повному обсязі без поважних причин не виконано, жодного доказу, що підтверджує вжиття заходів спрямованих на його виконання боржником не надано, 05.12.2025 державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні. Розгляд справи просив здійснювати без його участі.
У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
21.02.2022 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/18906/21, яке набрало законної сили 16.08.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №620/8670/21 без обмежень її максимального розміру виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення.
На підставі заяви стягувача відповідач 01.07.2024 відкрив виконавче провадження №75413769 із примусового виконання виконавчого листа №620/18906/21, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом.
Відповідно до змісту виконавчого документу ГУПФУ в Чернігівській області зобов`язано здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №620/8670/21 без обмежень її максимального розміру виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення.
Листом від 02.10.2024 позивач повідомив виконавчу службу, що рішення суду ним виконано. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 складав 28721,10 грн. Пенсією в розмірі, визначеному на виконання рішення суду, ОСОБА_1 забезпечено з 01.10.2022. Погашення заборгованості, обчисленої на виконання рішення суду, буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету.
18.11.2025 до відповідача надійшла заява стягувача, в якій стягувач повідомив, що відповідач нараховує та виплачує пенсію у розмірі 70% сум грошового забезпечення та з обмеженням максимальним розміром. До заяви додав копії протоколів перерахунку пенсії за 01.03.2025 та 01.12.2025, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно обмежено пенсію максимальним розміром та її виплата проводиться у розмірі 70% грошового забезпечення.
Також, з зазначених перерахунків вбачається, що розмір пенсії, порівняно з 01.04.2019, значно змінився, зокрема значно збільшений розмір грошового забезпечення. Крім того, ОСОБА_1 проводилась індексація пенсії у 2021-2025 роках.
20.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на ГУПФУ в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.
05.12.2025 державним виконавцем повторно проведено перевірку виконання рішення суду відповідно до наявних в матеріалах виконавчого провадження відомостей, внаслідок якої встановлено, що рішення не виконано, про що складено акт державного виконавця.
05.12.2025 за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн та надано 10-дениий строк для виконання судового рішення.
Також, 05.12.2025 державним виконавцем підготовлено та направлено повідомлення до Чернігівського районного управління поліції в Чернігівській області про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області кримінального правопорушення за ст. 382 КК України.
Вважаючи дану постанову протиправною Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404).
Згідно з статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону№1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Частиною 4 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Тому, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII.
Проаналізувавши матеріали виконавчого провадження суд звертає увагу, що позивачем на адресу Управління були надані докази в підтвердження виконання рішення суду у справі №620/18906/21, а саме роздруківка з протоколу перерахунку пенсії станом на 01.04.2019, з якого вбачається, що позивачу проведено перерахунок пенсії у розмірі 80% від сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведений відповідний перерахунок пенсії на виконання судового рішення у справі №620/18906/21 та забезпечено ОСОБА_1 пенсією в розмірі, визначеному на виконання рішення суду з 01.10.2022, про що було повідомлено відповідача.
Щодо тієї обставини, що погашення заборгованості, обчисленої на виконання рішення суду, буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету, суд зазначає, що згідно з статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 16.07.2018 у справі №811/1469/18.
Суд враховує, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, необхідно встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини.
Накладення штрафу є мірою покарання, а тому можливість накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України, Кабінетом Міністрів України 26.08.2021 прийнято постанову №902, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, пунктом 7 якого передбачено, що черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.
Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою, Пенсійним фондом України та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою (пункт 9 Порядку).
Таким чином, невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а.
Щодо копії протоколів перерахунку пенсії станом на 01.03.2025 та на 01.12.2025 наданих стягувачем державному виконавцю, суд їх до уваги не приймає, оскільки незгода ОСОБА_1 з подальшими перерахунками пенсій, є окремою підставою для звернення з позовом до суду та не можуть свідчити про невиконання рішення суду у справі №620/18906/21, оскільки проведені відповідачем після його виконання протягом 2025 року та з інших правових підстав, про що свідчить і зміна розміру його грошового забезпечення про обчислення пенсії, а також проведені індексації впродовж 2021-2025 років.
Отже, державний виконавець помилково пов`язує здійснення пенсійним органом подальших перерахунків пенсії позивачу з виконанням рішення суду у справі №620/18906/21, внаслідок чого ним протиправно винесено постанову про накладання штрафу від 05.12.2025 у виконавчому провадженні №75413769.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов належить задовольнити повністю.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає. 
Керуючись статтями 72–74, 77, 139, 229, 241–246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 05.12.2025 у виконавчому провадженні №75413769.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 07.01.2026.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 21390940).
Відповідач –Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 43316700).

Суддя Л.О. Житняк