РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
01 січня 2026 р.  Справа № 120/17401/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправним рішення відповідача від 31.10.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років.
Ухвалою судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У встановлений судом строк представником ГУ ПФУ у Вінницькій області до суду подано відзив, яким просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Крім іншого зауважує, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки на дату звільнення була відсутня необхідна календарна вислуга років.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини.
Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №167 о/с від 21.09.2017 року позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) з 21.09.2017 року.
Згідно з наказом № 167 о/с від 21.09.2017 року стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років становив 21 рік 03 місяці 05 днів. 
В період з 30.08.2000 року по 03.09.2011 року позивач проходив службу в підрозділах УБОЗ МВС України у Вінницькій області на посаді оперуповноваженого, а з 15.12.2015 року по 17.01.2016 року приймав участь в АТО.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.04.2024 у справі № 120/2690/24, зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну, та підготувати пакет документів відносно нього для подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років. 
На виконання вищевказаного судового рішення Головне управління Національної поліції у Вінницькій області направило до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугою років згідно з ст. 12 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно наданих документів, вислуга років в календарному обчисленні для призначення пенсії за вислугу років становить 21 рік 03 місяці 05 днів (на дату звільнення), крім того, вислуга років у пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії - 26 років 11 місяців 10 днів.
З результатами розгляду наданих документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 03.10.2024 відмовлено у призначенні пенсії, з підстав відсутності у позивача достатньої вислуги в календарному обчисленні на день звільнення через відмову у зарахуванні пільгового стажу для призначення пенсії.
Не погоджуючись з відмовою Пенсійного фонду у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у цій справі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), положення якого суд застосовує у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом № 2262-ХІІ.
Згідно з пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Частиною 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням до вислуги період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).
Пунктом 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ України, служба в Національній поліції.
Відповідно до п. 2 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Відповідно до п. 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою КМУ від 16.02.2022 № 119) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах певні види служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", яка набрала чинності 19.02.2022 року, доповнено постанову №393 пунктом 2-1, згідно з яким для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а у пункті 3 абзац перший викладено в такій редакції: «3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах».
Так, Порядок №393 в редакції, чинній на день звільнення позивача зі служби (21.09.2017 року) передбачав зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби у пільговому обчисленні.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2024 року у справі № 160/888/23 вказав, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.09.2023 року по справі № 200/9352/20 зазначив: "З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби в поліції."
Враховуючи вищевикладене та той факт, що позивач звільнений зі служби 21.09.2017 року, застосуванню підлягають норми, чинні на дату його звільнення, а тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, що набули чинності з 19.02.2022 року - відсутні.
Так, із аналізу вищенаведених норм Закону № 2262-ХІІ слідує, що пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 23 роки і більше.
Суд зауважує, що вирішуючи справу № 805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених раніше у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17.
У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 вказав на те, що існуюче правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Крім того, суд зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 120/2690/24, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подання для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно ст. 12 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років 26 років 11 місяців 10 днів.
Враховуючи зазначене, суд констатує, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262.
Відтак, враховуючи право позивача на призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, суд дійшов висновку, що рішення пенсійного органу від 31.10.2024, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним, оскільки відповідач дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років згідно із ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку № 393 (у редакції на дату звільнення позивача).
При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20.
Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, серед іншого, дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22.
Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Отже, з огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за вислугою років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ, з метою ефективного захисту прав позивача суд задовольняє позов шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до ст. 12 Закону № 2262, з дати отримання документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведеного вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31.10.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з дати отримання документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, код ЄДРПОУ 13322403)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна