ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 р. 	Справа № 520/20507/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 10.10.25 по справі № 520/20507/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд:
- визнанти протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 09.06.2025 №12956141/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.05.2024 №19; 
- зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23.05.2024 №19 днем її фактичної подачі.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у тому разі, коли позивач не надав на вимогу контролюючого органу додаткових пояснень та запитуваних з ними документів. В межах даних правовідносин, ГУ ДПС у Харківській області не конкретизував, які саме документи ним вимагались, натомість позивач надав всі необхідні та наявні документи (договори, видаткові накладні, документи про оплату), за якими відстежується факт виробництва розчинника та факт його поставки. Зазначає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.06.2025 №12956141/36031709.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕКО-ЕНЕРГІЯ" (ідентифікаційний код – 36031709) податкову накладну №19 від 23.05.2024 фактичною датою її подання.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕКО-ЕНЕРГІЯ" 2422,40 грн. витрати на оплату судового збору.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що у повідомленні контролюючого органу про необхідність надання додаткових пояснень та документів, яке направлено ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" у встановленому законом порядку, чітко визначено перелік груп документів, недостатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме контролюючим органом зроблено відповідні відмітки у полях повідомлення щодо необхідності надання первинних документів щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Платником податку дійсно подано первинні докумеенти у відповідь на повідомлення контролюючого органу, однак подані ним матеріали були неповними та не підтверджували у сукупності реальність господарських операцій. Зазначає, що дії Комісії узгоджуються з приписами Податкового кодексу України та спрямовані на забезпечення виконання покладених на неї функцій, а тому відповідачем правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийнято рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної позивача в ЄРПН. При цьому, вказує, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, відтак задоволення вимоги позивача зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну є помилковим.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", що позивачем до ГУ ДПС у Харківській області надано детальні пояснення та первинні документи на підтвердження господарських операцій, зокрема договір поставки № 2205 від 22.05.2024, укладений між постачальником ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" та покупцем ТОВ "Еквайринг Ойл" про постачання розчинника органічного універсального технічного "Сольвент" зі складу постачальника за адресою: Сумська обл., Лебединський р-н, сел. Будилка з додатками – замовленням № 1 і специфікацією на постачання 75 тон сольвенту; рахунок № 55 від 22.05.2024 на оплату 75 тон сольвенту за ціною 39,00 грн/кг з ПДВ, загальною вартістю 2925000,00 грн., платіжну інструкцію № 4227 від 23.05.2024 на оплату покупцем ТОВ "Еквайринг Ойл" на користь ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" 1000000,00 грн.за рахунком № 55 від 22.05.2024; видаткову накладну № 252 від 23.05.2024 на поставку ТОВ "Еквайринг Ойл" товару - сольвенту вагою 23644кг загальною вартістю 922116,00 грн., в т.ч. ПДВ 153686,83 грн.; частково поставлено за видатковою накладною № 258 від 28.05.202. на поставку ТОВ "Еквайринг Ойл"товару - сольвенту вагою 24105кг загальною вартістю 940095,00 грн., в т.ч. ПДВ 156682,50 грн., однак такі пояснення не враховані контролюючим органом без обґрунтування їх відхилення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - 36031709, набув правового статусу платника податку на додану вартість.
ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" 22.05.2024 укладено договір поставки №2205 із ТОВ "ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ" про поставку органічного розчинника "Сольвент".
Згідно з п. 1.2. Договору, найменування, одиниця виміру, кількість, ціна, загальна вартість Товару, строк поставки та порядок оплати визначаються у Специфікаціях. Відповідно до п. 1.3. Договору, поставка здійснюється на підставі замовлень. Відповідно до п. 2.1., 2.5. Договору, товар передається покупцю за адресою: Сумська область, с. Будилка, вул. Заводська, 1-Г, на умовах самовивозу. Відповідно до п. 3.2. Договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату партії товару за один день до навантаження.
22.05.2024 сторони склали Замовлення на придбання товару №1 – на поставку Розчинника органічного універсального "Сольвент", обсягом 75 000 (+\- 10%) кг, за ціною 32,5 грн/кг, загальною вартістю 2925000,00 грн, у т.ч. ПДВ.
Також, цього дня сторони склали Специфікацію №1 на поставку Товару, в обсязі та за ціною, вказаною у Замовленні №1. Строк поставки товару до 31 травня 2024 року за умови 100% передоплати.
22.05.2024 позивач виставив покупцю рахунок на оплату №55, на всю суму Замовлення №1 - 2925000,00 грн.
23.05.2024 ТОВ "ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ" сплатив 1000000,00 грн за платіжною інструкцією №4227.
23.05.2024 позивач виготовив 24347 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000363, 25961 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000365 та 23577 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000366, а всього – 73885 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 23644 кг Товару, на суму 922116,00 грн згідно видаткової накладної №252 та ТТН №217. Залишок Товару на складі становив 50241 кг.
23.05.2024 за першою подією виникнення податкових зобов`язань з ПДВ (зарахування безготівкових коштів на рахунок у банку) заявником складено податкову накладну від 23.05.2024 №19 на суму 1000000,00грн. (у т.ч. ПДВ – 166666,67грн.), яку засобами телекомунікаційного зв`язку направлено для реєстрації у Реєстрі – 11.06.2024.
Спірна податкова накладна прийнята до Єдиного реєстру податкових накладних, однак зупинено її реєстрацію у зв`язку з відповідністю господарської операції критеріям за п.8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. 
21.05.2025 заявником з метою відновлення (поновлення) процедури реєстрації в Реєстрі спірної податкової накладної складені і подані до контролюючого органу пояснення № 128 від 20.05.2024 разом з додатками.
27.05.2025 ГУ ДПС у Харківській області складено повідомлення від №12909822/36031709 про необхідність подання додаткових пояснень і додаткових документів для реєстрації у реєстрі Спірної податкової накладної, а саме первинних документів щодо придбання товарів, складських документів, інвентаризаційних описів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
03.06.2025 заявником з метою відновлення (поновлення) процедури реєстрації в Реєстрі спірної податкової накладної складені і подані до контролюючого органу пояснення.
ГУ ДПС у Харківській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації прийнято рішення від 09.06.2025 №12956141/36031709, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 23.05.2024 у Реєстрі.
Як з`ясовано судом, фактичною підставою для вчинення відмови у реєстрації спірної податкової накладної у Реєстрі контролюючим органом в особі Комісії Головного управління зазначено - ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
У додатковій інформації зазначено, що відсутні складські документи, акти зберігання сировини, готової продукції (акти приймання-передачі, складські квитанції тощо), первинні документи щодо постачання продукції у кількості відповідно договору поставки від 22.05.2024 №2205 згідно специфікацій (видаткові накладні, ТТН).
Не погодившись з рішеннями контролюючого органа про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 19 від 23.05.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.
За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Отже, платник податку-постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.
Абзацами другим та третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Тобто, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року /Порядок №1165/.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
За приписами пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну / розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД / ДКПП / умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
За змістом пунктів 10-11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених в додатку 1 до Порядку № 1165, передбачено: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарська операція, за результатами якої позивачем складено спірну податкову накладну, носить характер ризикової.
Повноваження комісій контролюючого органу визначені в пунктах 25, 26 Порядку № 1165. Так, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Разом із тим, позивачем направлено контролюючому органу регіонального рівня пояснення та копії документів щодо спірної господарської операції та податкової накладної, зокрема договір поставки №2205 від 22.05.2024 з додатками (додаткова угода №1 від 22.05.2024, специфікації, замовлення на придбання товару), довіреності, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для провадження господарської діяльності, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, відомості взаєморозрахунків з контрагентом за період з 01.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 30.06.2024, відомість про рух готової продукції "Розчинник органічний універсальний технічний "Сольвент" за травень, червень 2024 року, рахунки на оплату, платіжні інструкції, штратний розклад.
За результатами розгляду вищевказаних документів, відповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної позивача через ненадання/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, платником податку. У графі додаткова інформація (зазначення конкретної документації) вказано: "Відсутні складські документи, акти зберігання сировини, готової продукції (акти приймання-передачі, складські квитанції тощо), первинні документи щодо постачання продукції у кількості відповідно до договору поставки від 22.05.2024 №2205 згідно специфікацій (видаткові накладні, ТТН).
Однак, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу разом із письмовими поясненнями копій усіх необхідних документів на підтвердження правомірності формування спірної податкової накладної.
Колегія суддів враховує, що в ході розгляду справи відповідачем не зазначено причин не взяття до уваги наданих позивачем пояснень та документів, а також на якій підставі без проведення відповідної податкової перевірки позивача здійснювався аналіз та оцінка достатності чи відсутності певних документів.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки ці питання повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 16.02.2023 по справі №380/7648/22, від 14.08.2024 по справі №120/5503/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Зважаючи на наявність документів, які свідчать про фактичне здійснення господарської операції, оформленої податковою накладною № 19 від 23.05.2024, а також на те, що необхідні документи надані контролюючому органу, останній не мав достатніх правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №12956141/36031709 від 09.06.2025 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН складену позивачем податкову накладну № 19 від 23.05.2024, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, обов`язок щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої платником податків податкової накладної покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - ДПС України.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 19 від 23.05.2024 датою її фактичного направлення на реєстрацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 по справі № 520/20507/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.Б. Русанова