УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №705/7217/24 Головуючий у 1-й інст. Біднина  О. В. 
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого        Павицької Т.М.,
суддів                 Шевчук А.М., Талько О.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №705/7217/24 за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини  НОМЕР_1  про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 – Василенка Богдана Володимировича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Біднини О.В. у м. Житомирі, 
в с т а н о в и в :
У  грудні 2024  року  ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 - 50 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира відділення десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти з 15.10.2010 по 03.04.2019. Військова частина НОМЕР_2 входить до складу в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрема десантно-штурмова бригада), тобто грошове забезпечення нараховує в/ч НОМЕР_1 . Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від  09.05.2024  у справі  №580/2463/24  визнано протиправною бездіяльність в/ч  НОМЕР_1   щодо невиплати позивачу в повному розмірі  індексації грошового  забезпечення за  період з 01.03.2018 до 03.04.2019  включно із  застосуванням щомісячної  індексації різниці  в розмірі  4053,87 грн.  відповідно до  абзаців 3,4,5,6  пункту 5  «Порядку проведення  індексації грошових  доходів населення»,  затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Вказує, що невиплатою в повному розмірі індексації грошового забезпечення протягом 82 місяців йому була завдана моральна шкода в розмірі 50 000 грн. У зв`язку із вчиненням відповідачем протиправних дій, невиконання ним умов трудових договорів, та безпідставного систематичного порушення його прав, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 23, 216 ЦК України та яка полягає у наступному: у спричиненому йому тяжкому психологічному шоці у момент, коли він дізнався про звільнення; в переживаннях з приводу розуміння цілковитої незаконності дій та тверджень відповідача, що передували невиконання ним своїх зобов`язань; у нехтуванні відповідачем його законних прав на відпустку, заробітну плату за договором; у незаконності дій відповідача щодо невиконання умов договору стосовно оплати праці, починаючи із грудня 2016 по дату його звільнення. За кожен місяць порушення права на вчасну виплату в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивач оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати на січень 2024. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з військової частини  НОМЕР_1  на користь ОСОБА_1 5 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з військової частини  НОМЕР_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 121,12 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник військової частини НОМЕР_1 –  Василенко Б.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що військова частина НОМЕР_1 здійснила дії для виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24 та не може виконати зазначене рішення через незалежні від неї обставини. З липня 2024 року по теперішній час за кодом видатків бюджету 2800 "Інші поточні видатки" у військової частини НОМЕР_1 відсутні кошти для виконання судових рішень, в тому числі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24. На підтвердження чого надано клопотання військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяги з рахунку «Клієнт Казначейства - Казначейство», що підтверджують нульовий баланс коштів на рахунку військової частини НОМЕР_1 за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”. При цьому, у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”, оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано, а асигнувань на 2025 рік на даний час не виділено. Міністерством оборони України порушено питання щодо збільшення видатків на виконання судових рішень перед Міністерством фінансів України, зокрема. Міністерство фінансів України повідомило, що Кабінет Міністрів України доручив органам сектору безпеки і оборони вжити заходів, зокрема стосовно призупинення внесення пропозицій щодо перерозподілу асигнувань за рахунок скорочення видатків на грошове забезпечення військовослужбовців. Генеральним штабом Збройних Сил України, за пропозиціями Центрального управління оборонних ресурсів Генерального штабу Збройних Сил України та Департаменту, поінформовано Міністра оборони України щодо зазначених проблемних питань та відповідно до доручення Міністра оборони України в Міноборони вживаються заходи щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення вищезгаданої потреби. Після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України, будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок. Отже, на теперішній час військова частина НОМЕР_1 добровільно виконала судове рішення в частині нарахування сум для виплати позивачу. Всі подальші дії щодо виконання судового рішення в частині виплати коштів не залежать від військової частини НОМЕР_1 , а залежать від фактичного надходження бюджетних коштів через Державну казначейську службу України на рахунки військової частини НОМЕР_1 . Лише після надходження коштів, замовлених шляхом подання заявки-розрахунку вищому командуванню, здійснюється їх виплата шляхом формування платіжної інструкції для зарахування на банківський рахунок позивача. Таким чином, для військової частини НОМЕР_1 існують обставини, які не залежать від такої щодо виконання іншої частини судового рішення в частині виплати вже нарахованих коштів. Для виконання судового рішення в частині виплати коштів компенсації необхідне надходження замовлених бюджетних коштів на рахунки частини. Позивач не надає доказів наявності моральної шкоди та її розміру, а також доказів, які підтверджують наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням. Позовна заява в цілому будується на твердженні, що військова частина НОМЕР_1 нібито завдала моральної шкоди позивачу шляхом протиправної бездіяльності щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24. Тобто, позивач вважає невиконання рішення суду протиправним діянням, у якому винен відповідач. Однак, як зазначено відповідачем вище, ним було здійснено усі необхідні кроки для виконання судового рішення та воно залишається невиконаним на теперішній час внаслідок обставини, які не залежать від відповідача. Протиправних дій або бездіяльності військова частина НОМЕР_1 не вчиняла. Наявність моральної шкоди позивач не підтверджує жодними доказами.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №580/2463/24 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно із застосуванням щомісячної індексації різниці в розмірі 4053,87 грн., відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення в сумі 4053,87 грн. за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/2463/24 від 09.05.2024 залишено без змін.
Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів враховує наступне.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У пункті 5 цієї ж постанови Пленуму № 4 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
Разом з тим, позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.
Обов`язок доказування в цивільному процесі встановлений статтею  81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або  заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №580/2463/24 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно із застосуванням щомісячної індексації різниці в розмірі 4053,87 грн., відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення в сумі 4053,87 грн. за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.
До позову про стягнення моральної шкоди позивач додав копію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №580/2463/24 та копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у цій же справі.
Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення моральної шкоди, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн.
При цьому, сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.
За таких обставин, в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.
Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 – Василенка Богдана Володимировича задовольнити.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді