П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/19556/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горовенко А.В. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
10 грудня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.09.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяви ОСОБА_1 від 12.09.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким позов задовольнити.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідач протиправно не розглянув заяву позивача від 12.09.2024 року про надання відстрочки від мобілізації позивачу, який має законні підстави для неї відповідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідач протиправно не прийняв рішення (взагалі не прийняв рішення) про відстрочку від призову позивача, оскільки відповідно до Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки відповідно до ст.23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 12.09.2024 року дана заява була подана (через канцелярію та про дубльована засобами поштового зв`язку), але не розглянута. Жодної відповіді не отримано.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 12.09.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Зазначену заяву разом з додатками до неї, відповідно до опису вкладення у цінний лист, позивачем направлено на адресу відповідача засобами поштового зв"язку, згідно з поштовим повідомленням №1001400068712.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його заяви про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач звернувся із цим позовом до суду.
На переконання позивача, відповідач, як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, допустив протиправну бездіяльність, оскільки не розглянув заяву від 12.09.2024 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем розглянуто заяву позивача про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та прийнято відповідне рішення, що свідчить відсутність порушення з боку відповідача прав позивача, а відповідно і підстав для задоволення позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 5:30 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який діє і дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» № 2232-ХІІІ Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами Україна «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з ч.5 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок № 560 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою в жовтні 2024 року).
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного(міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи,що підтверджують право на відстрочку,або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
На підставі абзацу другого пункту 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 58-1 Порядку №560 районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
Як визначено пунктом 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Встановлено, що заява позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації зареєстрована відповідачем 23.09.2024 за вх.№28871.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду першої інстанції, заяву позивача від 23.09.2024 Комісія ОМТЦК 24.09.2024 (в межах семиденного строку), на підставі розгляду отриманих документів Комісія прийняла рішення про відмову у наданні відстрочки. Ці факти підтверджуються протоколом Комісії №34 від 24.09.2024.
Відповідач зазначив, що відповідно до норм порядку про прийняте рішення, позивача було повідомлено на наступний день засобами телефонного зв`язку.
Позивач з даного приводу будь-яких заперечень не висловлює, натомість зазначає, що таке рішення не отримував.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що предметом спору у даній справі є бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви від 12.09.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією та зобов`язання вирішити питання щодо розгляду.
Водночас, як вже зазначалося, заява позивача була розглянута 24.09.2024 року та прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки, яке оформлено протоколом №34, тобто у даній справі відсутній предмет спору, оскільки відсутня бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви.
В свою чергу, рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки позивачем не оскаржено, а доводи апелянта щодо його не отримання (недотриманням пунктів Порядку №560, зокрема пункту 60) можуть бути підставою для подання заяви поновлення строку звернення до суду у разі оскарження такого рішення.
В свою чергу у даному випадку оцінка діям відповідача щодо порядку прийняття та направлення позивачу рішення про відмову у наданні відстрочки не надається.
Отже, на момент звернення позивача до суду (жовтень 2024 року) рішення за заявою позивача від 12.09.2024 було прийнято, що спростовує твердження про допущену відповідачем бездіяльність, а вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.