Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2026  	Справа №607/15256/25 Провадження №2/607/2268/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого – судді – Якімця Т.І.,
за участю секретаря судового засідання – Трембач С.О.,
без участі сторін,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Карпати-2010» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та

У С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Приватне підприємство «Карпати-2010» (далі – ПП «Карпати-2010») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.
В обґрунтування позовних вимог ПП «Карпати-2010» зазначило, що підприємство надавало послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 , відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради та наказу № 1103. Позивач вказує, що відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку та зареєстрований за цією ж адресою. Для оплати послуг ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
У позовній заяві акцентовано увагу на тому, що нарахування вартості послуг з утримання будинку і прибудинкової території з 11 грудня 2013 року по 03 січня 2025 року здійснювалося за тарифом, затвердженим наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради. Пунктом 10 договору від 11 грудня 2013 року визначено, що ціна послуги з управління становить 78,79 грн за 1 кв.м. Як вбачається із розрахунку щомісячних нарахувань та оплати послуг за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2025 року на день подання позову відповідач плату за отримання послуги не вносив тож утворилася заборгованість у розмірі 13 741,20 грн.
2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив
Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), не скористався.
3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялося належним чином, однак від його представника – ОСОБА_2 – надійшла заява про розгляд справи без їх участі сторони позивача; щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Статтею 128 ЦПК України унормовано особливості виклику учасників справи у судове засідання судовими повістками про виклик. 
Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа № 760/25978/13-ц).
Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було зазначено, позивач та його представник скористалися вимогами цієї норми.
Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа № 361/8331/18).
Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, представник позивача заявила клопотання про розгляд справи їх участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 лютого 1998 року, укладеного між ТОВ «Будівельна фірма Тернобуд» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , продавець продав, а покупець купив двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер 94 (а.с. 11).
01 вересня 2012 року між ПП «Карпати-2010» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, із розміром щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становлять 78,79 грн (а.с. 10).
11 грудня 2013 року між ПП «Карпати-2010» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 9).
Відповідно до пункту 3 цього договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 78,79 грн.
Крім того, присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , власник якого є ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно наказу управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету ТМР № 1103 від 03 квітня 2017 року «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_4 », затверджено коригуючий коефіцієнт 2,489 до тарифу, згідно рішення виконавчого комітету ТМР від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку АДРЕСА_4 . У додатку до вказаного наказу, структура основних витрат за адресою: АДРЕСА_4 , на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків становить 3,809 за 1 кв.м. (а.с. 6, 7).
30 квітня 2012 року між ВАТ «Тернопільобленерго» та ПП «Карпати-2010» було укладено договір № 195 про постачання електричної енергії (а.с. 16 – 18).
У рахунку за активну енергію № 40/195 від 30 квітня 2022 року згідно договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг № 195 від 02 січня 2019 року, сума до оплати становить 7 772,83 грн (а.с. 22).
Як вказано у рахунку за енергію № НОМЕР_2 згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195 від 02 січня 2019 року, від 30 листопада 2023 року сума до оплати становить 11 015,09 грн (а.с. 21).
Згідно рахунку за енергію № 140000195240319 згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195 від 02 січня 2019 року, від 31 березня 2024 року сума до оплати становить 11 220,97 грн (а.с. 20).
Відповідно до рахунку за енергію № НОМЕР_3 згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195 від 02 січня 2019 року, від 31 січня 2025 року сума до оплати становить 17 525,71 грн (а.с. 19).
Наказом ПП «Карпати-2010» № 21к від 01 вересня 2020 року встановлено ОСОБА_6 , слюсарю-сантехніку доплачувати 0,40 % та ОСОБА_7 , електрику доплачувати 0,50 % пічника по сумісництву (а.с. 29).
04 січня 2021 року між Тернопільським обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція» та ПП «Карпати-2010» укладено договір № 79/3 про надання послуг, вартість однієї обробки якої становить 1 325,79 грн. У додатку до договору № 79/3 від 04 січня 2021 року «Перелік будинків по ПП «Карпати-2010», на яких проводяться дезінфекційні заходи» вказана адреса: вул. Бережанська, 47 (а.с. 23, 24).
31 грудня 2021 року між ПП «Карпати-2010» та ПП «Тернопільліфт» було укладено договір підряду № 020 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, договірна вартість послуг за місяць складає 4 150 грн (а.с. 12, 13).
Актом № 020 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2023 року та актом № 020 приймання виконаних підрядних робіт за березень 2024 року сума оплати за послуги становлять по 4 150 грн за кожен акт (а.с. 14, 15).
Актами від 2023, 2024 та 2025 роки засвідчено факт вологого прибирання за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 25 – 27).
У видатковій накладній № РН-0000003 від 13 січня 2025 року вказано, що ПП «Карпати-2010» перерахувало ФОП ОСОБА_8 4 050 грн за таблички назви вулиці (а.с. 28).
Як вказано у листі відділу реєстрації проживання особи управління державної реєстрації Тернопільської міської ради № 1091/28-02 від 09 липня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Крім того, долучено розрахунок заборгованості по кв. АДРЕСА_5 , від 22 липня 2025 року, яка становить станом на 01 квітня 2025 року, 13 741,20 грн (а.с. 4).
2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
2.1. В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України).
Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).
Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
За приписами частин першої – третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
2.2. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі – Закон № 417), який унормовує правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Частиною першою статті 7 Закону № 417 визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема щодо забезпечення належного утримання та належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечення технічного обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержання вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконання рішення зборів співвласників; своєчасної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417).
За змістом статті 322 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) тягар утримання майна покладається на його власника.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Як вказано у статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до вимог частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.
2.3. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі – Закон № 2189) житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, згідно частини першої статті 6 Закону № 2189, є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель та виконавці комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За частиною другою статті 12 Закону № 2189 договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Особливості укладення договорів про надання комунальних послуг унормовано статтею 13 Закону № 2189, зокрема: договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша); у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання; такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги; при цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (абзаци перший – третій частини п`ятої); якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк (абзац сьомий).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 14 Закону № 2189 за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, зокрема індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. 
Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 2189 договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.
Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 Житлового кодексу України). Статтею 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до
статей 156, 162 Житлового кодексу України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Таким чином, в основі правовідносин, які виникають між виконавцем комунальних послуг та їх споживачем, є зобов`язання, що виникають на підставі договорів про надання комунальних послуг. У разі укладення відповідних правочинів виконавець має своїм обов`язком належне надання послуг, а споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
2.4 Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно із частиною першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2019 року (справа № 646/834/17) зазначив, що особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Отже, для виникнення зобов`язань за договором, зокрема договором про надання послуг, окрім пропозиції укласти договір (оферти) обов`язковим є акцепт іншою стороною. В аспекті цієї справи отримувачем послуг, споживачем.
2.5. Згідно із частинами першою та третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року (справа № 750/12850/16-ц) вказано, що відсутність укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.
Суд зауважує, що у матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу від 12 лютого 1998 року, укладений між ТОВ «Будівельна фірма Тернобуд» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , продавець продав, а покупець купив двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , який свідчить про набуття права власності на вказану квартиру ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Утім, в матеріалах справи відсутні докази стосовно виникнення права власності на цю квартиру відповідача – ОСОБА_1 . У позові зазначено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_5 , проте суду не надано підтверджуючих документів стосовно наявності відповідних договорів, зокрема договору оренди. Відтак, позивачем не доведено юридичного зв`язку відповідача з вказаним нерухомим майном щодо власності або права користування. 
У матеріалах справи наявний договір між позивачем та відповідачем від 11 грудня 2013 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, утім суд зауважує, що цей договір не підписано останнім. Разом з тим, суд зауважує наявність укладеного договору від 01 вересня 2012 року між ПП «Карпати-2010» та ОСОБА_3 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, із розміром щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становив 78,79 грн.
Суд зауважує, що наявність реєстрації відповідача за відповідною адресою та відкриття на його ім`я особового рахунку не є достатніми доказами виникнення договірних відносин між позивачем і відповідачем та фактичного споживання ОСОБА_1 послуг з утримання будинку і прибудинкової території. 
ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Враховуючи наведене, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої та пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першої, пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача.
Враховуючи той факт, що у задоволенні позову відмовлено, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 грн, що підтверджується наявними платіжними інструкціями № 372 від 21 липня 2025 року на суму 1 211,20 грн та № 390 від 11 серпня 2025 року на суму 1 816,80 грн, судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції слід покласти на ПП «Карпати-2010».
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76 – 78, 141, 223, 247, 258 – 268, 273 – 274, 280 – 289, 352 – 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. У задоволенні позову Приватного підприємства «Карпати-2010» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території – відмовити.
2. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на Приватне підприємство «Карпати-2010».
3. Відповідачу надіслати копію заочного рішення суду.
4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
7. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
8. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
9. Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
10. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
11. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 лютого 2026 року.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Приватне підприємство «Карпати-2010», адреса місцезнаходження: вул. Сергія Короля, 47, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ: 37198677.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя	Т. І. Якімець