ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р.	Справа № 520/5511/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/5511/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області    
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення – рішення № 0/11786/0416 від 12.05.2023; податкове повідомлення – рішення № 0/30676/0416 від 02.10.2023; податкове повідомлення – рішення №0/39261/0416 від 07.12.2023; податкове повідомлення – рішення № 0/30109/0416 від 29.05.2024; податкове повідомлення – рішення № 0/35125/0416 від 21.06.2024; податкове повідомлення – рішення № 0/47206/0416 від 21.08.2024; податкове повідомлення – рішення № 0/64881/0416 від 18.11.2024; рішення про стягнення коштів № 2/4-2040 від 13.01.2025; податкове повідомлення – рішення № 0/7581/04-14 від 19.02.2025.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення – рішення № 0/11786/0416 від 12.05.2023; податкового повідомлення – рішення № 0/30676/0416 від 02.10.2023; податкового повідомлення – рішення №0/39261/0416 від 07.12.2023; податкового повідомлення – рішення №0/30109/0416 від 29.05.2024; податкового повідомлення – рішення №0/35125/0416 від 21.06.2024; податкового повідомлення – рішення №0/47206/0416 від 21.08.2024 - залишено без розгляду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальність "ТЕРМОКОМ ВК" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 39991353.
Головним управлінням Державної податкової служби в Харківській області були прийняті податкове повідомлення – рішення №0/64881/0416 від 18.11.2024; рішення про стягнення коштів №2/4-2040 від 13.01.2025; податкове повідомлення – рішення № 0/7581/04-14 від 19.02.2025.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "ТЕРМОКОМ ВК" звернулося до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі -ПК України).
Цим Кодексом передбачено функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).
Зокрема, як встановлено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
У розумінні підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язком визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлює, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 203.203 Податкового кодексу України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Так, положення пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України кореспондується з нормою абзац першого пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно до якої, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що податкове зобов`язання з податку на додану вартість, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 днів, наступних за останнім днем строк подання такої податкової декларації, а штрафні санкції застосовуються у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків ( притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Стосовно податкового повідомлення – рішення №0/64881/0416 від 18.11.2024 та податкового повідомлення – рішення №0/7581/04-14 від 19.02.2025, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ "ТЕРМОКОМ ВК" від 23.10.2024 №49198/20-40-04-16-03/39991353 Головним управлінням ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення – рішення №0/64881/0416 від 18.11.2024 (а.с.65-65, 67, т.1).
У результаті проведення камеральної перевірки встановлено, що ТОВ "ТЕРМОКОМ ВК" у порушення пункту 57.1 статті 57 розділу ІІ, пункту 203.2 статті 203 розділу V Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за квітень 2024 (20.05.2024 №9135833108) (фактично сплачено з 24.08.2024 по 23.09.2024), за травень 2024 (20.06.2024 №9168909499) (фактично сплачено 30.09.2024), за липень 2024 (19.08.2024 №9240608246) (фактично сплачено 30.09.2024) (а.с.63-64, т.1).
На підставі акту про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ "ТЕРМОКОМ ВК" від 20.01.2025 №2366/20-40-04-14-03/39991353 Головним управлінням ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення – рішення №0/7581/04-14 від 19.02.2025 (а.с.83-84, т.1).
У результаті проведення камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ "ТЕРМОКОМ" пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за серпень 2024 (від 20.09.2024 №9276188686) (фактично сплачено 26.11.2024) (а.с.79-82, т.1).
Як зазначає представник позивача, висновки камеральної перевірки, викладені в акті №4903/20-40-04 16-03 від 02.03.2023 є неправомірними, а складене на підставі цих висновків податкове повідомлення – рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що, оскільки подальша несвоєчасна сплата узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість та відповідне нарахування штрафних санкцій виникли саме через протиправне збільшення податкових зобов`язань позивача за лютий 2022 року, податкові повідомлення – рішення №0/30676/0416 від 02.10.2023, №0/39261/0416 від 07.12.2023, №0/30109/0416 від 29.05.2024, №0/35125/0416 від 21.06.2024, №0/47206/0416 від 21.08.2024, №0/64881/0416 від 18.11.2024, № 0/7581/04-14 від 19.02.2025, рішення про стягнення коштів №2/4-2040 від 13.01.2025 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Щодо наведених доводів суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023, №0/30676/0416 від 02.10.2023, №0/39261/0416 від 07.12.2023, №0/30109/0416 від 29.05.2024, №0/35125/0416 від 21.06.2024, №0/47206/0416 від 21.08.2024; №0/64881/0416 від 18.11.2024, №0/7581/04-14 від 19.02.2025.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення – рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023; податкового повідомлення – рішення №0/30676/0416 від 02.10.2023; податкового повідомлення – рішення №0/39261/0416 від 07.12.2023; податкового повідомлення – рішення №0/30109/0416 від 29.05.2024; податкового повідомлення – рішення №0/35125/0416 від 21.06.2024; податкового повідомлення – рішення №0/47206/0416 від 21.08.2024 - залишено без розгляду.
Доказів оскарження податкового повідомлення – рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023 в адміністративному порядку у відповідності до положень статті 56 Податкового кодексу України матеріали справи не містять, а тому податкове повідомлення - рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023 є чинним та не є скасованим у встановленому порядку.
Так, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Враховуючи те, що податкове повідомлення - рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023 є чинним і не скасованим у встановленому порядку, то сума податкового зобов`язання, визначена в ньому, вважається узгодженою відповідно до вимог п.87 ст. 87 Податкового кодексу України, якими передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Враховуючи чинність податкового повідомлення – рішення №0/11786/0416 від 12.05.2023, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для скасування податкових повідомлень – рішень №0/64881/0416 від 18.11.2024 та №0/7581/04-14 від 19.02.2025.
Стосовно рішення про стягнення коштів № 2/4-2040 від 13.01.2025, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
Враховуючи приписи пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України винесено рішення керівника від 13.01.2025 №2/4-2040 про стягнення коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу (а.с.77, 78, т.1).
Судом встановлено, що податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання визначеного платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.09.2024 №9276188686. Доказів, що борг був сплаченим протягом 90 календарних днів, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про стягнення коштів було прийнято в межах повноважень контролюючого органу та реалізовано через направлення інкасових доручень, що підтверджує факт примусового погашення наявного податкового боргу.
Представник відповідача зазначив, що рішення керівника від 13.01.2025 №2/4-2040 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу - виконано у повному обсязі 26.02.2025 (за рахунок стягнення платіжними інструкціями, які були направлені до установи банку).
Колегія суддів зауважує, що враховуючи наявність податкового боргу на момент прийняття рішення та законність способу його виконання, відсутні підстави для скасування рішення від 13.01.2025 № 2/4-2040, з огляду на його відповідність приписам пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Термоком ВК" відсутні. 
Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 по справі № 520/5511/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено 23.01.2026 року