Головуючий у суді першої інстанції: М.С. Антонюк

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №  761/15784/25
провадження № 33/824/4311/2025

6 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює водієм трамваю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Онишко Вікторії Михайлівни, на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року,-
В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на користь держави та стягнуто судовий збір в сумі 605, 60 грн.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 01.07.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Онишко В.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Просить поновити строк на подання апеляційної скарги посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала лише 24.06.2025 у застосунку «ДІЯ». В судовому засіданні 26.05.2025 ОСОБА_1 присутньою не була. Після цієї дати неодноразово зверталась до суду з метою отримання інформації про результати розгляду справи, проте такі дії результатів не дали. Оскаржувана постанова була оприлюднена в ЄДРСР тільки 23.06.2025.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було враховано неправомірні дії водія Hyudai, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який всупереч вимогам п.15.8 ПДР припаркував свій автомобіль близько до трамвайної колії, створивши реальну перешкоду руху трамваю. Ці обставини підтверджують фотознімками та поясненнями самого ОСОБА_2 . Також судом не враховано, що трамвай є рейковим транспортним засобом, у якого відсутня можливість здійснювати маневр, трамвай рухається чітко по колії і в силу технічних можливостей не має змоги змінювати боковий інтервал, на відміну від автомобіля Hyudai. В момент руху трамвая повз автомобіль Hyudai, останній рушив з місця, що і стало причиною ДТП. Таким чином, дії ОСОБА_2 , а не водія трамвая, є прямою причиною виникнення ДТП, а тому і відповідальність повинен нести власник автомобіля.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовільнити.
Направлене на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) судове повідомлення про місце, день і час розгляду справи повернулося до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Приймаючи судове рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні ДТП передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що її вина підтверджується зібраними матеріалами в їх сукупності, а саме: даними протоколу серії ЕПР1 №283009 від 27.03.2025, складеним відносно ОСОБА_1 , схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.03.2025 та фотографіями транспортних засобів після ДТП; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 27.03.2025, в яких він зазначає, що перебував у припаркованому автомобілі біля будинку за адресою: м.Київ, вул. Дмитрівська, 66А. Автомобіль стояв нерухомо, двигун був вимкнутий і не здійснював жодних маневрів. Трамвай що рухався позаду, допустив зіткнення з транспортним засобом, внаслідок чого було пошкоджену ліву задню бокову частину авто. За результатами співставлення та аналізу пояснень учасників ДТП, даних про розташування транспортних засобів на проїжджій частині, характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, суд дійшов висновку, що встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 допустила порушення п. 2.3.б п.13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, а тому є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Проте апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.
Обов?язковим елементом складу правопорушення є наявність причинного зв?язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Згідно з Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ № 1306 від 1010.2001, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних зобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а п.п. 1.4 ПДР України визначає, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 1.10 ПДР, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:
безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об?єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;
рейковий транспортний засіб - трамвай та платформи із спеціальним обладнанням, що рухаються трамвайними коліями. Усі інші транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, вважаються нерейковими;
трамвайна колія - елемент дороги, призначений для руху рейкових транспортних засобів, який обмежується по ширині спеціально виділеним вимощенням трамвайної лінії або дорожньою розміткою.
Тобто, трамвай є маршрутним транспортним засобом загального користування який рухається по трамвайній колії.
На місці зазначеної дорожньої транспортної пригоди трамвайна колія розташована так, що є явною і видною для будь-яких учасників руху.
Відповідно до п. 2.3.6 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій в залежності від швидкості руху, особливостей вантажу та стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Правила дорожнього руху покладають такий обов?язок на всіх учасників дорожнього руху, тому паркуючи автомобіль в безпосередній близькості до трамвайної колії, зобов?язаний дотримуватися безпечної дистанції та бокового інтервалу, не створювати перешкод для руху трамваю, а також бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою.
Таким чином, саме на водіїв нерейкових транспортних засобів покладається обов?язок забезпечення безпечного бокового інтервалу та безпечної дистанції у зв?язку з наявністю у таких водіїв технічної можливості виконати такий обов`язок та відсутності технічної можливості для цього у водія трамваю.
Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеки чи перешкоди для руху. Особа, яка створила такі умови зобов?язана негайно прийняти заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху.
У судовому засіданні водій автомобіля Hyudai, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 пояснив, що 27.03.2025 близько 11 год 15хв., перебував у припаркованому автомобілі біля будинку за адресою: м.Київ, вул. Дмитрівська, 66А. Автомобіль стояв нерухомо, двигун був вимкнутий і не здійснював жодних маневрів. Трамвай, що рухався позаду, допустив зіткнення з транспортним засобом, внаслідок чого було пошкоджену ліву задню бокову частину авто.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2025 вбачається, що водій, керуючи трамваєм номер 323, не врахував дорожню обстановку, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Hyudai, д.н.з. НОМЕР_1 . 
З аналізу наведеного можна встановити, що автомобіль Hyudai, д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований поруч із колією, по якій рухався трамвай, у зв`язку з чим і відбулось зіткнення транспортних засобів. Ці обставини підтверджуються фотознімками, які є в матеріалах справи (а.с. 13-20), на яких чітко видно, що автомобіль Hyudai, д.н.з. НОМЕР_1 припаркований в безпосередній близькості до трамвайної колії.
Пунктом 15.8 розділу 15 «Зупинка і стоянка» Правил дорожнього руху визначено, що на трамвайній колії попутного напрямку, розташованій ліворуч на одному рівні з проїзною частиною для руху нерейкових транспортних засобів, дозволяється зупинка лише для виконання вимог цих Правил, а на розташованих біля правого краю проїзної частини - лише для посадки (висадки) пасажирів чи виконання вимог цих Правил.
У цих випадках не повинно створюватись перешкод для руху трамваїв.
Оскільки рух трамвая технічно можливий та відбувається тільки в межах трамвайних колій, відповідно трамвай обмежений в маневруванні, тим більше у виборі бокового інтервалу. Боковий інтервал щодо трамвая необхідно обирати автомобілям, оскільки рух автомобілів є гнучким та такі вимоги встановлені Правилами дорожнього руху.
Таким чином, специфіка руху трамвайного вагону та технічна неможливість вибору безпечного бокового інтервалу свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 та відсутність у її діах складу адміністративного правопорушення.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру.
Як зазначено у п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» від 11.06.2004 № 11, згідно зі ст. 245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами країни законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також: про адміністративні правопорушення на транспорті» від 0312.2005 № 14 Верховний Суд України вказує наступне: «Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів».
Суд першої інстанції, належним чином не врахував та не дослідив обставин дорожньо-транспортної пригоди і дійшов помилкового висновку про доведеність вини водія трамвая у порушенні п.13.1 ПДР України, яким передбачено, що водій в залежності від швидкості дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Таким чином, постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 26.05.2025 є такою, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Шкоріна