ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року 
м. Київ

справа №420/21311/25
адміністративне провадження № К/990/52108/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого (судді-доповідача) Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №420/21311/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Укрстрой» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025 (головуючий суддя Федусик А.Г., судді: Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.)
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юг-Укрстрой» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 адміністративний позов задоволено.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №420/21311/25.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2025 відкрито провадження за касаційною скаргою податкового органу у справі №420/21311/25.
Ухвалою суду від 26.01.2026 касаційний розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 27.01.2026.
Суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, з`ясував наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юг-Укрстрой» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому позивач просив:
визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1) від 01.04.2025 №12699038/37224235;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №43 від 29.03.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Юг-Укрстрой» датою її подання на реєстрацію.
Рішенням суду першої інстанції адміністративний позов задоволено.
Податковий орган, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою у цій справі.
Оскаржуваною ухвалою у відкритті апеляційного провадження відмовлено, з огляду на те, що заявником апеляційної скарги не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущеного строку.
Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду. 
Відповідач зазначає, що П`ятий апеляційний адміністративний суд не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №640/526/19. Верховний Суд указав, що сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків. Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі №820/1212/17 зазначив, що Закон не виключає можливість поновлення суб`єкту владних повноважень процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного через фінансову неспроможність сплатити судовий збір. Виключність таких випадків може бути обумовлена, зокрема розміром судового збору, який згідно із законом підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, оскільки це може впливати на тривалість процедури сплати судового збору державним казначейством. 
Відповідач вважає, що факт пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на апеляційне оскарження та необхідність поновлення такого строку є необхідною умовою для реалізації Головним управлінням ДПС у Одеській області права на повторне звернення до адміністративного суду з апеляційною скаргою після повернення первісної апеляційної скарги. Як зазначає відповідач, суду була доведена наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, та були підстави для висновку суду про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин, які не залежать від волевиявлення податкового органу, а також зі сторони відповідача було дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом. Проте, судом не враховано доказів та обґрунтувань відповідача щодо скрутного становища податкового органу та обмеженим фінансуванням бюджетних рахунків для сплати судового збору. Крім того, відповідач просить врахувати також і ті обставини, які постійно перешкоджають нормальному функціонуванню Головного управління ДПС в Одеській області, що також значною мірою відображається на дотриманні процесуальних строків, встановлених судом, а саме, регулярні відключення світла через постійні загрози ракетних обстрілів міста Одеси, спричинені збройною агресією російської федерації. З цього приводу, Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України.
Позивач скористався правом заперечити проти доводів касаційної скарги, просив залишити касаційну скаргу без задоволення. У відзиві позивач посилається на правові висновки Верховного Суду, зокрема, у постанові від 24.06.2020 у справі №803/3597/15, від 23.06.2020 у справі №820/2799/16 судом зазначено, що суб`єкт владних повноважень, що діє від імені держави, як сторона судового процесу, має рівні права та обов`язки з іншими учасниками справи, а тому само по собі посилання на відсутність фінансування не може бути поважною причиною для поновлення строку. Верховний Суд в своїх висновках неодноразово звертав увагу на те, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків (постанова від 18.01.2023 у справі №160/6211/21, від 14.02.2023 у справі №240/462/22, від 20.04.2023 у справі №440/7433/21). Крім того, Верховний Суд у справі №560/770/23 наголосив, якщо повторне звернення з апеляційною скаргою відбувається після повернення попередньої скарги, яку було повернуто через неналежне виконання скаржником обов`язків, то такі причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними. неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Також, Верховний Суд у судовому рішенні від 06.02.2025 у справі № 520/33364/23 підкреслив, що питання поновлення строку залежить не від самого факту введення воєнного стану, а від того, як саме цей стан перешкодив конкретному суб`єкту вчинити процесуальну дію. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.
Верховний Суд, переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

При цьому, за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).

Відтак, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Як установлено у справі, що розглядається, рішенням суду першої інстанції від 09.09.2025 адміністративний позов задоволено. 

02.10.2025 відповідачем судове рішення оскаржено, подано апеляційну скаргу вперше.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025 апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з несплатою судового збору.

04.11.2025 відповідачем подано вдруге апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2025 апеляційну скаргу залишено без руху. З ухвали слідує, що в обґрунтування поважності пропуску строку податковий орган вказав про відсутність бюджетних асигнувань на оплату судового збору. Суд зазначив, що відсутність коштів у суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, як і посилання апелянта на неможливість виконання норми КАС України в частині дотримання строків на апеляційне оскарження. Апелянту надано строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання до суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження посилань щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. 

В оскаржуваній ухвалі від 21.11.2025 апеляційний суд зазначив, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом надано заяву про поновлення строків, зміст якої, водночас, не містить ґрунтовних та належних доводів, що підтверджують поважність пропуску строку апеляційного оскарження. В обґрунтування поважності пропуску строку вказано про відсутність бюджетних асигнувань на вчасну оплату судового збору. Суд апеляційної інстанції відмовив податковому органу у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження. У відкритті апеляційного провадження відмовлено. 

Матеріали справи свідчать, що після повернення вперше поданої заявником апеляційної скарги та отримання копії відповідної ухвали (21.10.2025) й до моменту звернення скаржника до суду апеляційної інстанції з такою скаргою вдруге (04.11.2025) у цій ситуації заявник, вочевидь, допустив безпідставне зволікання з поданням апеляційної скарги. 

У касаційній скарзі відповідач доводить, що за період з вересня по жовтень 2025 року апелянт був обмежений можливістю сплатити судовий збір, оскільки залишок на реєстраційному рахунку по КЕКВ 2800 становив недостатню кількість коштів задля сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду по даній справі. У подальшому, Головним управлінням ДПС в Одеській області невідкладно сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60грн. згідно платіжної інструкції №3883 від 10.10.2025. Апеляційну скаргу було повернуто апелянту 20.10.2025, після отримання фінансування та сплати судового збору, контролюючий орган повторно звернувся із апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду 04.11.2025, тобто, у максимально найкоротші строки з моменту винесення судом ухвали про повернення апеляційної скарги, а також з моменту отримання доказів сплати судового збору та фінансування контролюючого органу по даній справі, враховуючи дію воєнного стану в Україні. Отже, відповідач добросовісно виконував належні йому обов`язки, тобто, намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

Суд відзначає, ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.10.2025 апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків - сплата судового збору. 20.10.20.25 ухвалою суду апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху - не надано платіжний документ про сплату судового збору. При цьому, звертаючись з апеляційною скаргою вдруге (через 14 днів після повернення вперше поданої апеляційної скарги) податковим органом до апеляційної скарги долучено платіжний документ про сплату судового збору від 10.10.2025, що підтверджується матеріалами справи та зазначає відповідач у касаційній скарзі. 

Жодних обґрунтованих доводів про поважність причин, з яких відбулося тривале зволікання податковий орган не наводить, водночас, такі аргументи є доречними та важливими в контексті розгляду цієї справи.

Щодо доводів скаржника про введення в країні воєнного стану, апеляційний суд зауважив, що, дійсно, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України.

Разом з тим, Указ Президента України стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Згідно висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 09.02.2023 у справі №240/3354/21, зокрема, питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. 

Посилання відповідача на довготривалі повітряні тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки зазначені обставини щодо повітряних тривог не носили постійного, безперервного характеру у період з дати отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги по дату звернення з апеляційною скаргою друге.

Повернення апеляційної скарги не позбавляло скаржника права, відповідно до вимог статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник, звернувшись вдруге з апеляційною скаргою. Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. 

Відповідно до висновків Верховного Суду, що викладені у постановах Верховного Суду від 19.06.2020 (справа № 280/4682/19), від 18.06.2020 (справа № 400/524/19), від 17.06.2020 (справа № 280/4951/19), суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Суд касаційної інстанції не може не погодитись з висновком апеляційного суду, що податковий орган не вказав обставин, що посвідчують сумлінне ставлення скаржника до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та про вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій для вчасного подання апеляційної скарги. 

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку. Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами).

Суд констатує, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Відповідачем не доведено, що повернення попередньо поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником, наявність таких обставин не підтверджено належними і допустимими доказами; матеріали справи не свідчать, що відповідачем вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Необхідно зазначити, що КАС України не встановлює переліку підстав для поновлення процесуального строку. Підставами для поновлення процесуального строку можуть бути поважні причини, з яких цей строк був пропущений. У свою чергу, питання щодо поважності причини пропуску процесуального строку є питанням факту, а не питанням права. Обставини, які стосуються фінансування суб`єкта владних повноважень, як і інші обставини, що стосуються його організаційної діяльності, не є поважними причинами, на які суб`єкт владних повноважень може посилатися як на підставу поновлення пропущеного ним процесуального строку.

Суд указує, що сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків, зокрема, оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України при зверненні до суду.

Верховний Суд відзначає, що згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 6 частини п`ятої статті 44 КАС України встановлює, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, доводи касаційної скарги, які підлягали перевірці в межах перегляду судового рішення у касаційному порядку, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи касаційним судом. Непогодження відповідача з висновком суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не може визнати обґрунтованим.
Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення. 

Керуючись статтями 345, 349, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025 у справі №420/21311/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду