Справа № 156/8/26
Провадження № 3/156/59/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 січня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп – НОМЕР_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні дитину, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , 
за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_1 , 18.12.2025 самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , однак 21.12.20245 о 13:00 год повернувся до місця служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву у якій вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, просив розглянути справу без його участі.
Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення №2026/02 від 05.01.2026, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
-витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №1-2 від 04.10.2024, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 з 04.10.2024 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 ;
-
-актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_1 ;
-письмовими доповідями за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_1 ;
-пояснюючими записками службових осіб за фактом виявлення відсутності солдата ОСОБА_1 під час перевірки особового складу;
-письмовими поясненнями солдата ОСОБА_1 у яких він зазначив, що 18.12.2025, після опівночі, він самовільно залишив територію дислокації військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що його колишня дружина намагалась вивезти за кордон дитину без його дозволу. Вирішивши питання з сином, він відразу повернувся до місця служби.
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. 
Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, який відповідно до матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне піддати правопорушника адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, що становить 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 172-11, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., стягнувши його на користь держави.
Штраф сплатити за реквізитами отримувач коштів: ГУК у Волинські області/с Павлівка/21081100; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA798999980313010106000003466.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя Н.Н. Комзюк