справа № 534/2034/25
провадження № 2/399/60/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року смт Онуфріївка 
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
встановив:
23.09.2025 до суду за підсудністю надійшла вищевказана справа з Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" суму заборгованості за:
- кредитним договором № 14475-09/2024 в розмірі 35861,05 грн., з яких: 14615,50 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13745,55 грн. – сума заборгованості за процентами; 7500,00 грн. – сума заборгованості за штрафними санкціями.
- договором позики № 73511696 в розмірі 14957,25 грн., з яких: 8250,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; 4232,25 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0,00 – сума заборгованості за пенею; 0,00 грн. – комісія за надання позики.
- кредитним договором № 8307897 в розмірі 17967,41 грн., з яких: 5397,70 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6415,71 грн. – сума заборгованості за відсотками; 6154,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 68785,71 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та  ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 14475-09/2024. Підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Аванс Кредит», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22.01.2025 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 22012025/2 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу № 22012025/2 від 22.01.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35861,05 грн. з яких: 14615,50 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13745,55 грн. – сума заборгованості за процентами; 7500 – сума заборгованості за штрафними санкціями. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.01.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за вказаним Кредитним договором в розмірі 35861,05 грн. 
26.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 73511696. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 до вказаного Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14957,25 грн. з яких: 8250 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4232 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0 грн. – сума заборгованості за пенею; 0 грн. – комісія за надання позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним Договором в розмірі 14957,25 грн. 
21.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено Кредитний договір № 8307897. Підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 06.06.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 06062025 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 06.06.2025 до Договору факторингу № 06062025 від 06.06.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17967,41 грн., з яких: 5397,7 – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6415,71 грн. – сума заборгованості за відсотками, 6154 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.06.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором № 8307897 в розмірі 17967,41 грн.
Враховуючи все вищевказане, позивач просив стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 68785,71 грн.
Ухвалою суду від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідачу за зареєстрованою адресою місяця проживання та за адресою зазначеною позивачем направлено судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, проте до суду повернулися конверти з відміткою на довідці Ф.20 «за закінченням терміну зберігання».
Враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення вказаних судових документів є 17.10.2025. В установлені строки відзив не надійшов. Будь-які інші заяви, клопотання від відповідача до суду не надійшли.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
15.09.2024 відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
15.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14475-09/2024, який підписано відповідачем електронним підписом. 
За умовами цього Договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 15.09.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 12.01.2025 (пункти 1.1 – 1.2 Договору).
Відповідно до п. 1.4.1 Договору, денна процентна ставка складає (17820,00/15000)/120*100% = 0,99%.
Пунктом 1.6 Договору зокрема передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 – 74хх – хххх – 4822 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Разом з Договором позивачем надано і Додаток №1 до нього «Графік платежів» підписаний відповідачем електронним підписом.
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 14475-09/2024 від 15.09.2024 по клієнту  ОСОБА_1 вбачається, що сума заборгованості складає 35861,05 грн.
22.01.2025 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 22012025/2 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 22.01.2025 до вказаного Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 14475-09/2024 в сумі 35861,05 грн., з яких: 14615,50 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 13745,55 грн. – сума заборгованості за процентами, 7500 – сума заборгованості за штрафними санкціями.
При матеріалах справи наявна копія Акту прийому – передачі реєстру боржників за Договром факторингу № 22012025/2 від 22.01.2025 підписаний ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс Кредит».
26.08.2024 відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту.
Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
26.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення) № 73511696, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Умовами цього Договору зокрема передбачено, що сума позики 2500,00 грн.; строк позики 30 днів; процентна ставка/день 0,27500 %; комісія за надання позики від суми наданої позики 15,00%, що у грошовому виразі складає 375,00 грн. Дата надання позики 26.08.2024, дата повернення позики 24.09.2024. Денна процентна ставка/день 0,775%, проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%. Пеня %/день 2,7%. Орієнтовна загальна вартість позики у грн. 3081,25.
Слід також зазначити, що за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики (п. 1 Договору).
Номер електронного платіжного засобу відповідача зазначено у пункті 29 Договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін». 
Разом з Договором позики позивачем додано до суду і Додаток № 1 до нього, а саме Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.
13.06.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.
21.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №48 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 до вказаного Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14957, 25 грн. з яких: 8250,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 2475,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4232,25 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Позивачем додано також акт прийому – передачі реєстру боржників № 44 від 21.02.2025. 
З розрахунку заборгованості за Договором позики № 73511696 від 26.08.2024 по клієнту ОСОБА_1 вбачається, що сума заборгованості складає 14957,25 грн., що відповідає вищевказаному витягу. 
Що стосується вищевказаного Договору про надання фінансового кредиту № 14475-09/2024 від 15.09.2024 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , а також Договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення) № 73511696 від 26.08.2024 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин.
За змістом ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що обидва вищевказані договори підписані відповідачем електронними підписами. Отже, слід зазначити, що Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, з вищевикладеного вбачається, що вищезазначені Кредитний договір та Договір позики укладені в електронній формі та підписані електронним підписом відповідача, за умовами вищевказаних договорів і позика, і кредитні кошти Товариствами повинні були надаватися у безготівковій формі та перераховуватися на рахунок відповідача, який зазначено в кожному вищевказаному договорі. 
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом.
Отже, істотними умовами кредитного договору є не лише його укладення, а фактичне надання грошових коштів позичальнику. Обов`язок позичальника щодо повернення коштів виникає лише з моменту, коли кредитні кошти були йому фактично надані та він набув можливості ними розпоряджатися.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за вищевказаними договорами у розмірі 35861,05 грн. та 14957,25 грн., посилаючись на укладення відповідачем з первісними кредитором/позикодавцем вищевказаних договорів, згідно яких відповідачу ніби то надано кредит та позику.
Проте, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду доказів досягнення згоди з відповідачем з усіх істотних умов кредитного договору та позики.
Що стосується договору позики, то як зазначено вище, положеннями Цивільного Кодексу передбачено, що Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Що стосується вказаного кредитного договору слід зазначити, що пунктом 1.6 зокрема передбачено, що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Позивач стверджуючи, що відповідач отримав кредит і позику на зазначену останнім платіжну картку у відповідному до умов договорів розмірі повинен був довести цю обставину. 
Слід зазначити, що сума кредиту і позики обумовлена умовами вищезазначених Договорів та Додатків до них проте, сам факт надання (перерахування) відповідачу на зазначену ним картку кредитних коштів та суми позики позивачем не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.
Щодо саме договору позики слід зазначити, що сума позики згідно вищевказаного договору становить у розмірі 2500,00 грн. проте, позивач просить стягнути 8250 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу. Що стосується суми 5750 грн., разом з якими сума заборгованості за основною сумою боргу складає 8250 грн., матеріали справи не містять взагалі жодних доказів щодо зазначених грошей, ні підстав їх перерахування, ні умов щодо їх перерахування, ні самого факту перерахування, тобто абсолютно відсутні в матеріалах справи докази щодо суми в розмірі 5750 грн.
З поданого до суду позову та наданих до нього доказів, суд не може пересвідчитися про фактичне перерахування відповідачу кредиту і позики.
Суд не може визнати доведеною ту обставину, яка не підтверджена жодними доказами.
Суд звертає увагу, що сам по собі факт укладення кредитного договору і договору позики не є безумовним підтвердженням того, що відповідач отримав грошові кошти та набув статусу боржника. Відсутність доказів фактичного перерахування кредитних коштів і позики (зокрема платіжного доручення, виписки з рахунку, підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача) не дає підстав вважати зобов`язання відповідача виниклим.
Суд зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано по кожному договору розрахунки заборгованості, однак вказані розрахунки не можуть бути прийняті судом, як належні доказ факту виникнення зобов`язання.
Розрахунок заборгованості є лише вторинним внутрішнім документом позивача, який складений ним в односторонньому порядку і не підтверджує реального факту перерахування грошових коштів відповідачу. Такий розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка визначає первинний документ як документ, що містить зафіксовані у письмовій чи електронній формі відомості про господарську операцію.
Для підтвердження факту надання кредиту і позики, позивач повинен був надати, зокрема, платіжне доручення банку, виписку з банківського рахунку, або інший офіційний документ, що підтверджує рух грошових коштів.
Таким чином, вищезазначені розрахунки заборгованості, не є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки не підтверджує фактичне надання грошових коштів відповідачу та не може замінити первинні документи, які підтверджують реальний рух коштів. Відтак, суд не бере їх до уваги при вирішенні питання про наявність заборгованості.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та з огляду на відсутність доказів перерахування кредитних коштів та позики відповідачу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за вищевказаними договорами (Договір про надання фінансового кредиту № 14475-09/2024 від 15.09.2024 та Договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення) № 73511696 від 26.08.2024), а відповідно в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Що стосується Договору № 8307897 від 21.09.2024 суд зазначає наступне.
21.09.2024 відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту. В Паспорті зокрема зазначено, що сума/ліміт кредиту – 3400 грн., строк кредитування – 360 днів.
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
21.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8307897 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Пунктом 1.1 Договору передбачено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/ мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ мобільного застосунку «CreditPlus».
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.4 Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 Договору).
Пунктом 9.6 Договору передбачено порядок укладення договору та створення електронних підписів сторін.
Як зазначалося вже вище, Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Зокрема, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3400,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (пункти 1.2- 1.4 Договору).
Пунктом 1.5 Договору та його підпунктами передбачено, що тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: - стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день, та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору; - знижена процентна ставка 0,93 % в день та застосовується відповідно до умов зазначених у пункті 1.5.2 Договору, зокрема зазначено, що якщо споживач до 21.10.2024 або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасик програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною проентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 
За умовами цього Договору передбачено зокрема, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1 Договору).
Пунктом 2.2 Договору передбачено зокрема, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 21.09.2024 року або 22.09.2024 року.
Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.4 - 2.5 Договору).
Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. Підпунктами 6.4.1 та 6.4.2 п. 6.4 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 306,00 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 68,00 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. 
Пунктом 9.11 Договору передбачено, що всі додатки до цього Договору підписані сторонами є невід`ємною частиною Договору.
Разом з договором також надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до вказаного Договору та підписана сторонами правочину.
З вищевказаної Таблиці (Графік платежів) вбачається 12 платежів, кількість днів у кожному розрахунковому періоді - 30, загальна кількість днів 360, сума кредиту за договором 3400,00 грн. Також відображено суми платежів за кожен розрахунковий період та зазначено: 1. усього сума платежів за розрахунковий період складе – 15640,00 грн.; 2. усього сума процентів за користування кредитом складе – 12240,00 грн.; 3. реальна річна процентна ставка складе 2333,95 % річних; 4. загальна вартість кредиту складе – 15640,00 грн. Слід зазначити, що даний графік платежів охоплює період з 21.09.2024 – 16.09.2025, датою останнього платежу є 16.09.2025.
06.06.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 06062025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується копією даного договору. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, який є додатком до нього ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 17967,41 грн., з яких: 5397,70 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6415,71 грн. – сума заборгованості за відсотками; 6154,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами. Також, позивачем додано акт прийому – передачі реєстру боржників.
При матеріалах справи наявна копія листа ТОВ «ПЕЙТЕК» Вих. № 20250609-1.1 від 09.06.2025, скріплений підписом директором та печаткою Товариства в якій останніми повідомлено, що відповідно до відомостей, що містяться в Реєстрі платіжної інфраструктури ТОВ «ПЕЙТЕК» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до ліцензії, Товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК» укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 (втратив чинність 04.07.2024) та Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 04072024-3 від 04.07.2024. Відповідно до зазначених Договорів було успішно перераховано кошти на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус Україна» на суму 3400,00 грн., зазначено номери транзакцій в системі Товариств, банк – еквайр – АТ «ПУМБ», дата і час створення – 21.09.2024 09:48:03, дата і час прийняття в роботу 21.09.2024 09:48:07, дата і час виконання - 21.09.2024 09:48:07 маска картки НОМЕР_1 .
Отже, з вищевикладеного вбачається, що відповідачу перераховано кошти в розмірі 3400,00 грн., на картку зазначену нею в п. 2.1 Договору.
З Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» за договором №8307897 від 21.09.2024, позичальник ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач має загальну заборгованість 17967,41 грн., з яких: 5397,70 грн. – основний борг з врахуванням сплаченої суми; 6415,71 – сума заборгованості за відсотками з врахуванням сплачених; 6154,00 грн. – сума заборгованості за штрафами. 
Однак, враховуючи все вищевикладене, з зазначеного розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників вбачається, що сума основного боргу відповідача з врахуванням сплаченої суми складає 5397,70 грн. З цього ж розрахунку видно, що сума основного боргу на початок складала 5500,00 грн., тоді як умовами вказаного договору передбачено розмір кредиту (загальний розмір) – 3400,00 грн. відповідно до п. 1.3 Договору, що в свою чергу відображено і в Додатку до цього Договору. Як зазначено вище, розмір перерахованих відповідачу коштів у сумі 3400,00 грн. підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК», при цьому решта заборгованості у розмірі 2100,00 грн. (5500-3400), які просить стягнути позивач не підтвердженні жодними доказами. Тобто, матеріали справи не містять взагалі жодних доказів щодо зазначених грошей, ні підстав їх перерахування, ні умов щодо їх перерахування, ні самого факту перерахування, тобто абсолютно відсутні в матеріалах справи докази щодо суми в розмірі 2100 грн. Розрахунок заборгованості є лише вторинним внутрішнім документом позивача, який складений ним в односторонньому порядку і не підтверджує реального факту перерахування грошових коштів відповідачу. Такий розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, що також вже зазначено вище по тексту. Таким чином, враховуючи все вищевикладене до стягнення підлягає сума основного боргу в розмірі 3297,70 грн.
При цьому, з вищевказаного розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховані, як за зниженою процентною ставкою за 30 днів та в подальшому 117 днів за стандартною процентною ставкою, що передбачено умовами договору. Розрахунок охоплює період з 21.09.2024 по 05.06.2025, тобто в межах строку договору, останній платіж передбачено 16.09.2025. Слід зазначити, що відсотки згідно даного розрахунку нараховані за період з 21.09.2024 по 15.02.2025 (1 день, а саме 21.10.2024 відповідачу не нараховані жодні відсотки), а також нараховано штрафи відповідно до п.п. 6.4.1 та 6.4.2 Договору. 
Оскільки заборгованість в розмірі 2100,00 грн. не підтверджена жодними доказами то обрахування відсотків повинно здійснюватися від основного боргу в розмірі 3400,00 грн., а в подальшо від 3297,70 грн. з врахуванням сплаченої суми. 
Отже, обрахування відсотків здійснюється наступним чином:
- за 28 днів за зниженою процентною ставкою: 3400 грн*0,93% = 31,62 грн. (за 1 день); 31,62 грн. *28 днів = 885,36 грн.,
- за 2 дні за зниженою процентною ставкою з врахуванням сплаченої суми основного боргу: 3297,70 грн.*0,93% = 30,67 грн. (за 1 день); 2 дні * 30,67 грн. = 61,34 грн.,
- за 117 днів за стандартною процентною ставкою: 3297,70 грн.*1,00% = 32,98 грн. (за 1 день); 117 днів*32,98 грн.= 3858,66 грн.
Таким чином, загальна сума відсоткі, які повинні були б бути нараховані відповідачу складає 4805,36 грн. (885,36 грн. + 61,34 грн. + 3858,66 грн.). При цьому, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем сплачено відсотки в розмірі 1432,20 грн., а отже стягненню підлягають відсотки, з врахуванням сплаченої суми, в розмірі 3373,16 грн. (4805,36 грн. – 1432,20 грн.).
Що стосується нарахованих відповідачу штрафів за вищевказаним кредитним договором № 8307897 у розмірі 6154,00 грн. суд зазначає наступне.
Між відповідачем та первісним кредитором Договір про надання споживчого кредиту № 8307897 укладено 21.09.2024. З розрахунку заборгованості видно, що відповідачу нараховані штрафи, що передбачено підпунктами п. 6.4 Договору. При цьому, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
При цьому з 24.01.2024 набули чинності зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону передбачено, що сукупна сума неустойки ( штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. 
Закон «Про споживче кредитування» — спеціальний щодо споживчих кредитів. ЦК України — загальний акт, що регулює всі цивільні правовідносини. Спеціальний закон має перевагу над загальним. Таким чином, для споживчих кредитів, укладених після 24.01.2024, застосовується спеціальна норма Закону про споживче кредитування, яка дозволяє нарахування неустойки, але в межах 50% від суми кредиту. Тобто, воєнна заборона ЦК у цій сфері не діє, бо спеціальна норма її замінила.
Враховуючи все вищевказане, вбачається, що сума кредиту становить 3400,00 грн, а сума нарахованих штрафів 6154,00 грн., що перевищує дозволену вищевказаним Законом половину суми, одержаної споживачем за вказаним Договором, а тому сума штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 1700,00 грн.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 8370,86 грн. (3297,70 грн. сума основного боргу + 3373,16 грн. відсотки + 1700,00 грн. штрафи).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно до ч.ч.1 – 2 ст. 10561 ЦК України,процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ "ФК"ЄАПБ" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав.
Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8370,86 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 368,49 грн. (3028,00*8370,86/68785,71), слід стягнути з відповідача на користь позивача.
При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором № 8307897 про надання споживчого кредиту від 21.09.2024 в розмірі 8370,86 грн. (вісім тисяч триста сімдесят гривень 86 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 368,49 грн. (триста шістдесят вісім гривень 49 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014), місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2 поверх 4.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зазначена позивачем: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 13.01.2026.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко