ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3634/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл”
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 про повернення зустрічної позовної заяви (суддя в І інстанції Погребна К.Ф.)
у справі №916/3634/25
за позовом: Публічного акціонерного товариства “ЦЕНТРЕНЕРГО”
до відповідача: Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл”
про стягнення 9 272 377,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. Зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “СИНТЕЗ ОЙЛ” - повернуто заявнику без розгляду.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що у встановлений судом строк недоліки, зазначені в ухвалі господарського суду Одеської області від 07.10.2025, не були усунуті позивачем за зустрічним позовом, зустрічна позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню заявнику на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.
Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки з матеріалів зустрічної позовної заяви судом не встановлено, що позивач за зустрічним позовом відноситься до вичерпного переліку категорії осіб, визначених п. 1, 2 ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір”, при цьому предметом зустрічного позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Більше того, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення позивача за зустрічним позовом від сплати судового збору відповідно до закону матеріали зустрічної позовної заяви не містять.
Крім того в поданій заяві Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» не зазначено попереднього (орієнтованого розрахунку суми судових витрат) які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також не надано доказів на підтвердження наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, додана до заяви довіреність від 27.12.2023р. є аналогічною тієї довіреності яка була додана до зустрічної позовної заяви, що свідчить про не усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 07.10.2025. 
На адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл”, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у справі №916/3634/25 та направити справу для продовження розгляду питання про прийняття до провадження у справі №916/3634/25 зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “СИНТЕЗ ОЙЛ” до суду першої інстанції.
В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що у випадку відмови у відстроченні сплати судового збору під час усунення недоліків апеляційної/касаційної скарги, така скарга надалі залишається без руху, а заявнику (скаржнику) надається строк для подальшого усунення недоліків. Скаржником було виконано вимоги ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху шляхом звернення з клопотання про відстрочення сплати судового збору, однак, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, відразу повернув зустрічний позов, не надавши можливості надалі усунути недоліки. Зазначає, що юридична особа, обґрунтувавши неможливість своєчасної оплати судового збору, зважаючи на її майновий стан, має право на відстрочення сплати нею судового збору. 
Додатково посилається на те, що надана керівником ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» Яровим Є.І. представнику Некрасову О.В. довіреність у порядку передоручення, сформована у системі «Електронний суд», є самостійним та достатнім доказом наявності у Некрасова О.В. повноважень на звернення з зустрічною позовною заявою. Окрім того, Некрасов О.В. має статус адвоката, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 1292, виданим Одеською обласною КДКА 27.07.2004 на підставі рішення № 18/102 від 23.07.2004. Відповідна інформація наявна у Єдиному реєстрі адвокатів України. Наведене підтверджує, що місцевий господарський суд хибно застосував положення процесуального закону та дійшов помилкового висновку про необхідність надання представником ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» Некрасовим О.В. документів на підтвердження статусу адвоката.
Відповідно до частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно із частиною третьою статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною другою статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України (про повернення заяви позивачеві (заявникові)), то її перегляд за апеляційною скаргою має проводитись в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №916/3634/25; розгляд даної апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.
Предметом апеляційного перегляду в цій справі є ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви.
Виходячи з норм ст.ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Реалізація конституційного права, зокрема на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону.
За приписами п. 3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Право Відповідача подати до Позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.
Згідно з ч.ч.1,4 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2025 року Публічне акціонерне товариство “ЦЕНТРЕНЕРГО” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Синтез Ойл” про стягнення 9 272 377,49 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки вугілля № 111/69 від 28.10.2019 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка складає 4 254 492,11 грн заборгованості по витратам за перевезення вугілля, 3 479 298,40 грн інфляційні витрати, 693 760,24 грн 3% річних та 844 826,74 грн пені.
Ухвалою місцевого господарського суду від 15.09.2025 у справі №916/3634/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
02.10.2025 Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства “ЦЕНТРЕНЕРГО”, в якому просило суд визнати недійсним пункт 9.7. Договору поставки вугілля № 111/69 від 28.10.2019 відповідно до якого: «Постачальник повністю відшкодовує Покупцю всі збитки, витрати Покупця, пов`язані та понесені у зв`язку зі списанням залізничною станцією призначення з Покупця нарахованої суми за виконання робіт, надання додаткових послуг під час перевезення вантажу та/або на станції призначення та/або на підходах до неї».
Зустрічний позов мотивований тим, що оспорюване положення Договору фактично встановлює безумовну відповідальність Постачальника щодо відшкодування Покупцю будь-яких збитків, витрат, пов`язаних із перевезенням вантажу, навіть за умови належного виконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором. Крім того, оспорюване положення не проводить розрізнення щодо того, з чиєї вини такі збитки/витрати були понесені. Отже, вказаний пункт Договору суперечить вимогам цивільного законодавства щодо наявності вини як підстави для настання цивільно-правової відповідальності, що передбачено ст. 614 ЦК України, тому п. 9.7. Договору підлягає визнанню недійсним в оспорюваній частині.
Ухвалою суду першої інстанції від 07.10.2025 в порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, зустрічну позовну заяву залишено без руху. 
Залишаючи позовну заяву без руху судом було зазначено те, що позивачем за зустрічним позовом у позовній заяві лише вказано, що судовий збір за подання зустрічної позовної заяви становить 2422,40 грн, в цей же час, позивачем за зустрічним позовом не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи. При цьому позивачем за зустрічним позовом у позові також не повідомлено суду, що інших витрат, окрім судового збору, ним не буде понесено у зв`язку з розглядом справи.
Судом було зазначено, що позивачем за зустрічним позовом заявлено одну вимогу немайнового характеру, з урахуванням чого останній мав сплатити судовий збір в розмірі 2422,40грн. Однак, позивачем за зустрічним позовом до матеріалів зустрічної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в установленому поряду та розмірі.
Також суд відзначив, що зустрічна позовна заява підписана представником Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” Некрасовим О.В. На підтвердження наданих Некрасову О.В на підписання позовної заяви повноважень, до матеріалів зустрічної позовної заяви додано Електронну довіреність від 27.12.2023р. Поряд з цим, довіреність від 27.12.2023, долучена до матеріалів зустрічної позовної заяви на підтвердження наявності у Некрасова О.В. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” в судах України, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката. Доказів наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, до зустрічної позовної заяви не надано.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” не виконано вимоги статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Так, ухвалу суду першої інстанції від 07.10.2025 про залишення зустрічної позовної заяви без руху доставлено до електронного кабінету заявника у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 07.10.2025 о 18:00 год згідно довідці суду від 09.10.2025.
Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.ч.5 - 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Частиною 5 ст. 242 ГПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено, що отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до “Електронного кабінету”, є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху доставлено до електронного кабінету заявника 07.10.2025 о 18:00 год, відповідно до положень п. 5 ч.6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення, а тому останній вважається повідомленим саме 08.10.2025.
Таким чином, кінцевою датою для усунення недоліків заяви є 18.10.2025.
Так, 14.10.2025 до суду від Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, яке містить клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Судова колегія апеляційної інстанції наголошує, що судом першої інстанції було чітко вказано на недоліки зустрічного позову, які необхідно усунути, а саме:
- не сплачено судовий збір за подання зустрічної позовної заяви становить 2422,40 грн (при цьому зустрічний позов не містить жодного клопотання про відстрочення/звільнення від сплати судового збору);
- не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не повідомлено суду, що інших витрат, окрім судового збору, ним не буде понесено у зв`язку з розглядом справи;
- не надано належних доказів щодо наявності повноважень підписанта зустрічного позову представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” в судах України, адже довіреність від 27.12.2023, долучена до матеріалів зустрічної позовної заяви на підтвердження наявності у Некрасова О.В. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката. Доказів наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, до зустрічної позовної заяви не надано.
Водночас, у заяві про усунення недоліків Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” зазначає лише про скрутний матеріальний стан товариства та наявність форс-мажорних обставин спричинених збройною агресією Російської Федерації у якості обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Будь-яких інших заяв чи клопотань про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Господарського суду Одеської області від 23.07.2025 у справі №916/3634/25, не надходило.
Судова колегія констатує, що до суду з боку відповідача не було надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не повідомлено суду, що інших витрат, окрім судового збору, ним не буде понесено у зв`язку з розглядом справи, не надано належних доказів щодо наявності повноважень підписанта зустрічного позову представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” в судах України, адже довіреність від 27.12.2023, долучена до матеріалів зустрічної позовної заяви на підтвердження наявності у Некрасова О.В. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката. Доказів наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, до зустрічної позовної заяви не надано. Вказане не заперечується з боку відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” про відстрочення сплати судового збору – відмовлено. Зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “СИНТЕЗ ОЙЛ” до Публічного акціонерного товариства “ЦЕНТРЕНЕРГО” про визнання пункту договору недійсним повернуто заявнику без розгляду.
Розглянувши вищевказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки з матеріалів зустрічної позовної заяви судом не встановлено, що позивач за зустрічним позовом відноситься до вичерпного переліку категорії осіб, визначених п. 1, 2 ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір”, при цьому предметом зустрічного позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Більше того, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення позивача за зустрічним позовом від сплати судового збору відповідно до закону матеріали зустрічної позовної заяви не містять.
Суд наголосив, що в поданій заяві Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» не зазначено попереднього (орієнтованого розрахунку суми судових витрат) які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також не надано доказів на підтвердження наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, додана до заяви довіреність від 27.12.2023р. є аналогічною тієї довіреності яка була додана до зустрічної позовної заяви, що свідчить про не усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 07.10.2025р. 
Отже, урахуванням викладеного та з огляду на те, що у встановлений судом строк недоліки зазначені в ухвалі господарського суду Одеської області від 07.10.2025 не були усунуті позивачем за зустрічним позовом, зустрічна позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню заявнику на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не були усунуті недоліки, які зазначені в ухвалі про залишення позову без руху та про наявність підстав для повернення зустрічного позову.
Як зазначалося вище, згідно з ч.ч.1,4 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18 зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.
За таких обставин, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 07.10.2025 року про усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі, господарським судом першої інстанції обґрунтовано зазначено на те, що відповідна заява є неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.
Аргументи апелянта на те, що в порушення ст. ст. 2, 86, 236 ГПК України, господарський суд Одеської області не надав жодної належної оцінки доводам щодо тяжкого фінансового стану товариства; не дослідив повно та всебічно обставин виникнення у товариства скрутного матеріального стану, які, на думку апелянта, зумовлюють можливість звільнення від сплати судового збору; зробив передчасний та помилковий висновок про начебто відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та необґрунтовано повернув зустрічний позов товариству не приймаються до уваги. Такі доводи могли б мати правове значення лише за умови належного та повного усунення заявником усіх недоліків зустрічної позовної заяви, чітко й однозначно визначених судом в ухвалі про залишення її без руху. Однак Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» зазначені недоліки у встановлений судом строк усунуті не були, що самим апелянтом не заперечується.
На переконання суду апеляційної інстанції, Товариство намагається перекласти на суд обов`язок перевірки виконання ним вимог ухвали від 07.10.2025. Між тим, такі твердження Скаржника гуртуються на неправильному тлумаченні ним норм права.
У цьому зв`язку колегія суддів зазначає, що закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами чинного законодавства України на суд не покладений обов`язок самостійно перевіряти виконання судових рішень учасниками справи ( у даному випадку ухвали про залишення позову без руху), або вчиняти процесуальні дії за заявника. Відповідальність за забезпечення виконання вказаної ухвали та подальші процесуальні дії законом покладені саме на ТОВ"Інтербайт" як на особу, що ініціювала звернення до суду. Цей принцип базується на диспозитивності та змагальності судового процесу.
За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неусуненням заявником недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом в ухвалі про залишення без руху від 20.10.2025.
Щодо доводів скаржника, що місцевий господарський суд хибно застосував положення процесуального закону та дійшов помилкового висновку про необхідність надання представником ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» Некрасовим О.В. документів на підтвердження статусу адвоката, судова колегія вказує таке.
Відповідно до вимог частини першої статті 56 ГПК України cторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Приписами частини першої статті 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Представництво у суді, у провадженнях, розпочатих після 01.01.2018 має здійснюватися адвокатом. При цьому підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.
Згідно з частинами першою та третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Отже, особа, яка здійснює представництво за довіреністю, в якій зазначено, що вона видана фізичній особі/громадянину, повинна мати статус адвоката та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви скарги клопотання (частини четверта та дев`ята статті 60 ГПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018 у справі № 908/1101/17 наведено правовий висновок про те, що особа, яка здійснює представництво за довіреністю, повинна мати статус адвоката та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Як вбачається з матеріалів справи, зустрічна позовна заява підписана представником Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” Некрасовим О.В. На підтвердження наданих Некрасову О.В на підписання позовної заяви повноважень, до матеріалів зустрічної позовної заяви додано Електронну довіреність від 27.12.2023р. Поряд з цим, довіреність від 27.12.2023, долучена до матеріалів зустрічної позовної заяви на підтвердження наявності у Некрасова О.В. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” в судах України, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката. Доказів наявності у представника позивача за зустрічним позовом Некрасова О.В.. статусу адвоката, а саме - свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, до зустрічної позовної заяви не надано. В довіреності також не зазначено, що вона видана останньому, як адвокату.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає про неподання належних та допустимих доказів наявності у особи, яка підписала зустрічну позовну заяву, відповідних повноважень на здійснення таких дій.
Дана справа не є малозначною, оскільки згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривні, а тому на момент подання позову, малозначною справою була справа, у яких ціна позову не перевищує 302 800 грн.
Таким чином, у цій справі, яка не віднесена процесуальним законом до малозначної, відповідач позбавлений права на представництво своїх законних інтересів представником за довіреністю на підставі частини 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
Отже, для усунення вказаного недоліку представник відповідача мав надати докази, які підтверджують повноваження на здійснення представництва відповідача в суді (свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю).
Водночас, як було зазначено вище, додана до заяви про усунення недоліків довіреність від 27.12.2023р. є аналогічною тієї довіреності яка була додана до зустрічної позовної заяви, що свідчить про не усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 07.10.2025, що вкотре свідчить про неналежне усунення недоліків заяви.
Окрім того, відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.
Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”.
Проте, товариством не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення судового збору.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №910/2958/20, від 06.06.2022 року у справі №910/10501/19, від 28.07.2022 року у справі №924/1251/21, де, між іншим, вказано на таке: “Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.”
Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).
Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору скаржник не вказав конкретної підстави із зазначених у переліку в статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.”
Отже, висновок місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Одночасно колегія суддів наголошує, що за практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).
Одночасно, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У даному випадку, повернення зустрічного позову у зв`язку з відсутністю у суду доказів виконання заявником вимог ухвали про залишення цього позову без руху не може вважатися надмірним формалізмом, тому відповідні доводи Скаржника не мають під собою підґрунтя.
Суд зауважує, що повернення даного зустрічного позову не являється перешкодою у доступі до правосуддя або порушенням права на захист, оскільки товариство не позбавлене можливості звернутися до суду з відповідним (окремим) позовом у загальному порядку для захисту своїх прав.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що у сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у справі №916/3634/25 відповідає нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, отже не можуть бути підставою для її задоволення.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України
Керуючись статтями 129, 269-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез Ойл” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у справі №916/3634/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 у справі №916/3634/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

судді Я.Ф. Савицький

Н.М. Принцевська