Справа № 214/7043/25
2-а/214/21/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
21 січня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербань Віктор Сергійович, до інспектора 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Курманаєва Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5078117 від 27.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Курманаєвим Олександром Сергійовичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
В обґрунтування позову зазначено, щозгідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5078117 від 27.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 27 червня 2025 року, о 02 години 34 хвилин, водій  ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Електросамокатом, рухаючись по вул. Свято-Миколаївська, 44/13, у м. Кривому Розі, без посвідчення водія відповідної категорії А1, тобто його ніколи не отримував, чим порушив пункт 2.1 (а) ПДР України та тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (відеофіксація 474748, 474777). 
Однак, із оскаржуваною постановою позивач не згоден, вважає її необґрунтованою та протиправною, оскільки така була складена із грубим порушенням законодавства, порушенням права на захист та у зв`язку із тим, ОСОБА_1 не керував указаним у ній транспортним засобом. 
Так, як убачається із відеозапису, який було витребувано адвокатом на адвокатський запит, 27 червня 2025 року ОСОБА_1 був грубо затриманий працівником поліції та до нього були застосовані кайданки. Після затримання, в порушення вимог КУпАП, ОСОБА_1 не було надано право на захист та не повідомлений адвокат з Центру правової допомоги. Після затримання та доставляння ОСОБА_1 до ТЦК, працівники поліції зрозуміли, що ОСОБА_1 вимагає дотримання його прав та наголошує на незаконному затриманні, а також вимагає звільнення, працівники поліції вирішили скласти постанову про адміністративне правопорушення, начебто за те, що він керував транспортним засобом – електросамокатом. Між тим, як убачається із первісних пояснень ОСОБА_1 та із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, самокатом керувала дівчина, яка була із ОСОБА_1 . Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, відтак, останній не зобов`язаний мати будь якого посвідчення. 
Окрім того, працівники поліції не довели будь-якими доказами та не долучили до матеріалів справи документів про те, що вказаний самокат – є транспортним засобом та потребує взагалі наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати спірну постанову.
Ухвалою суду від 28.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачам 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачі належним чином повідомлялись про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористались своїм правом та від їх представника надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що факт керування позивачем електросамокатом зафіксовано на відеореєстратор. Позивачу неодноразово було роз`яснено його права, порядок та строк оскарження постанови. Представник відповідачів вважає, що будь-який транспортний засіб, що приводиться до руху за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. Крім того, просить не приймати до уваги постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2025 року у справі №216/5552/25, відповідно до якої провадження по справі відносно позивача за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки з мотивувальної частини постанови суду убачається, що судом не досліджувався відеофайл clip_19, на якому зафіксовано керування позивачем електросамокатом. 
Представник позивача, у свою чергу, надав до суду відповідь на відзив, у якій наголосив на тому, що ОСОБА_1 не керував указаним транспортним засобом, що вказаним транспортним засобом керувала знайома ОСОБА_1 , що було встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення №216/5552/25 у Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за протоколом за ст. 130 КУпАП, який був складений у відношенні ОСОБА_1 . Окрім того, транспортний засіб, на який посилаються працівники поліції не є транспортним засобом до 4 кВт та не потребує наявності посвідчення водія. Так, ОСОБА_1 надає фото подібного скутеру, яким керувала дівчина і, при цьому, його потужність складає 500 Вт.
Представник відповідачів надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошував на тому, що електросамокат, яким керував позивач за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду, а тому для керування ним необхідно мати посвідчення водія відповідної категорії. 
Інші заяви по суті пред`явлених позовних вимог до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно спірної постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5078117 від 27.06.2025 року, 27 червня 2025 року, 02 годині 34 хвилин, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом електросамокатом «Inmotion E-Scoote», рухаючись по вул. Свято-Миколаївська у м. Кривому Розі, без посвідчення водія відповідної категорії А1, тобто його ніколи не отримував, чим порушив пункт 2.1 (а) ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (відеофіксація 474748, 4740777).
Окрім того, як убачається із постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2025 року по справі №216/5552/25, яка набула законної сили, у відношенні ОСОБА_1 було також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373827 від 27.06.2025 року, згідно якого, він 27 червня 2025 року, о 02 год. 34 хв., по вул. Свято-Миколаївська, Центрально-Міський район, 44\13, у м. Кривому Розі, керував транспортним засобом електросамокатом «Inmotion E scoote», д.н.з. не зареєстрований, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мовлення та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим його дії було кваліфіковано за ст. 130 КУпАП.
Між тим, відповідно до цієї ж постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2025 року по справі №216/5552/25, яка набула законної сили, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, у цій же постанові зазначено, що судом встановлено, що до письмових матеріалів справи не долучено будь-яких доказів, які б підтверджували керування транспортним засобом ОСОБА_1 . 
Згідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі – ПДР України), визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.
Згідно з п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Пунктом 2.4 (а) ПДР України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до п.2.13 ПДР України, право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку.
Транспортні засоби належать до таких категорій:
А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт;
А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см. і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.
За визначенням, наведеним у п. 1.10 ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Таким чином ПДР України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб», різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2018 року у справі №278/3362/15-к.
Так, спірна постанова не містить зазначення технічних характеристик електросамоката «Inmotion E-Scoote», тому суд вважає за можливе використати інформацію, що міститься у загальнодоступних джерелах, а саме інформацію з мережі Інтернет, а також надану позивачем, з якої убачається, що електросамокат «Inmotion» product: E-Scoote, modеl: L9, має потужність двигуна 0,5 кВТ (500 Вт).
Таким чином, враховуючи, що потужність електродвигуна електросамоката «Inmotion» product: E-Scoote, modеl: L9, становить 0,5 кВТ (500 Вт), а ПДР України не містять відповідної інформації, яка б дала змогу вважати, що електросамокат є механічним транспортним засобом, суд доходить до висновку, що електросамокат «Inmotion» product: E-Scoote, modеl: L9, не може визнаватись саме механічним транспортним засобом, а відтак для керування ним не потрібно отримувати водійське посвідчення категорії «А1».
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що інші заперечення представника відповідачів відносно доведеності відеозаписами факту керування позивачем електросамокатом та дотримання працівниками патрульної поліції вимог чинного законодавства не вимагають детального обґрунтування, адже не є вирішальними та не спростовують висновок суду щодо відсутності складу правопорушення.
При цьому, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст.ст. 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 18.03.2020 року у справі №543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, звертаючись до суду із даним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 
При цьому, в матеріалах справи наявна квитанція №4889-2657-0968-3627 від 16.07.2025 року про сплату позивачем судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Між тим, позивач звертався до суду із заявою про забезпечення позову та повинен був сплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., відповідно до п.п.4 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Також, в матеріалах справи наявна квитанція №7046-6171-7217-1697 від 10.11.2025 року про сплату позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 908 грн. 40 коп. 
Отже, у зв`язку із задоволенням позову, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (605 грн. 60 коп. – за подання до суду позову + 605 грн. 60 коп. – за подання до суду заяви про забезпечення позову).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Щербань Віктор Сергійович, задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №5078117 від 27.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Курманаєвим Олександром Сергійовичем. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя         В.В. Попов