Справа № 533/1060/25
Провадження № 3/533/19/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ; неодружена; не працює; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,
- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

27 листопада 2025 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 здійснила неналежне утримання собаки, яка перебувала не на прив`язі, що призвело до того, що собака вибігла за межі подвір`я, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вину свою визнала повністю та щиро розкаювалась, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення факту не заперечувала. 

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі; утримання в домашніх умовах - обмеження природної волі домашніх тварин, що виключає їх вільне переміщення за межами квартири, подвір`я окремого будинку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. 

Згідно з ч. 3, 4 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 5, 6 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зокрема, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї; собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

Згідно з ч. 8 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_1  у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, підтверджується такими доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.11.2025 серії ВАД № 396330, з яким погодилася ОСОБА_1 , про що свідчать її пояснення у відповідній графі протоколу такого змісту «згодна» (а.с.3);
- поясненнями ОСОБА_2 від 27.11.2025, відповідно до яких 27 листопада 2025 року близько 14 години 30 хвилин вона їхала на велосипеді по вулиці у сулі Панасівка повз будинок ОСОБА_1 . У цей час з подвір`я ОСОБА_1 вибігли дві собаки … та почали на неї гавкати, кидатися в її бік. Після цього вона зупинилась та встала з велосипеда, потім з подвір`я вийшла ОСОБА_1 , якій вона зробила зауваження, але остання не відреагувала та підвищила голос (а.с. 4);
- поясненнями ОСОБА_1 від 27.11.2025, відповідно до яких 27 листопада 2025 року близько 14 години 30 хвилин вона знаходилась за місцем свого проживання та займалась по господарству. У цей час по провулку їхала на велосипеді односельчанка ОСОБА_3 , й у цей час з її подвір`я вибігла собака та почала гавкати на ОСОБА_2 . Побачивши дану подію, ОСОБА_1 відразу забрала свою собаку та пішла на подвір`я, а ОСОБА_2 почала кричати на неї (а.с. 5).

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, оскільки вона порушила правила утримання собак.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 учинила правопорушення уперше, вину свою визнала та щиро каялася, зробила для себе відповідні висновки, відсутні значні негативні наслідки такого порушення, також враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), суддя уважає за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, а провадження у даній адміністративній справі закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, 154, 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир