ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/11103/25	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Сафронової С.В., Чабаненко С.В.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року в адміністративній справі №160/11103/25 за позовом ОСОБА_1  до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Центральної Військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про перегляд висновку рішення (постанови) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою від 07.07.2024 року №3093/8;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 20.02.2025 про перегляд висновку рішення (постанови) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою від 07.07.2024 року №3093/8 з прийняттям постанови відповідно до п.п. 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені у позовних вимогах. 
В обґрунтування скарги позивач посилається на те, що відповідачем не дотримано ряд вимог чинного законодавства щодо організації та порядку проведення медичного огляду. Зокрема, комісією не враховані його діагнози та не надано реальної оцінки його стану здоров`я, військово-лікарська експертиза та обстеження його стану здоров`я л проведені поверхнево.
Позивачем в порушення вимог діючого законодавства на його прохання не було надано можливості надати членам ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 медичні документи про стан здоров`я, а саме: медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування»; виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня. Всі його зауваження щодо стану його здоров`я були проігноровані членам ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказаний факт призвів до того, що членам ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 не було належним чином встановлено стан здоров`я та ступінь придатності позивача до військової служби.
14.01.2025 позивач через свого представника -адвоката Бабка Г.Г. звернувся до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 зі скаргою на рішення (постанову) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2  оформленого довідкою від 07.07.2024 №3093/8.
Скарга позивача не була розглянута, а листом ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.01.2025 вих. 388/16/735 було повідомлено про можливість звернутись позивачу до вищестоящого керівництва з метою направлення на огляд ВЛК, що суперечить приписам Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України.
20.02.2025 позивач через свого представника -адвоката Бабка Г.Г. звернувся до ЦВЛК зі скаргою на рішення (постанову) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою від 07.07.2024 №3093/8.
Скарга позивача не була розглянута, а листом від 04.04.2025 №598/4/8585 було повідомлено про можливість звернутись позивачу до вищестоящого керівництва з метою направлення на огляд ВЛК, що суперечить приписам Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Тобто, ЦВЛК керувалась ЗУ «Про звернення громадян», за ким і надала відповідь від 04.04.2025 року №598/4/8585, що є неправомірним.
Позивач не погоджується з такими діями ЦВЛК і вважає, що оформлення відповіді на його заяву листом є протиправним, оскільки повинна бути винесена постанова. Крім того, зазначає, що ЦВЛК зобов`язана зробити висновок після його медичного обстеження.
Правовідносини, що виникли у позивача та ЦВЛК не можуть врегульовуватись Закону України «Про звернення громадян», а є скаргою в якій позивач не погодившись з висновком ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 оскаржує його в порядку передбаченому Положенням №402 до ЦВЛК, що дає підстави для висновку, що процедура розгляду такої заяви повинна проводитись у відповідності до цього нормативного акту, а не у відповідності до Закону №393/96-ВР.
Отже, скарга позивача розглянута відповідачем не у відповідності по приписів Положення №402, що дає підстави для задоволення позовних вимог у цій частині та зобов`язання ЦВЛК розглянути заяву та прийняти відповідну постанову.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
За наслідками медичного огляду ОСОБА_1 військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_6 склала довідку від 07.07.2024 №3093/8, відповідно до якої позивач визнаний придатним до служби на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 року №402.
20.02.2025 представник позивача звернулася до ЦВЛК зі скаргою, у якій просила скасувати рішення (постанову) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою Пр.№2191 від 07.07.2024 №3093/8, призначити та провести повторний медичний огляд, винести постанову, якою визнати ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України. До скарги додала перелік медичних документів для підтвердження обґрунтувань скарги.
Листом від 04.04.2025 № 598/4/8585 ЦВЛК повідомила представника позивача, що медичний огляд ВЛК військовозобов`язаних проводиться відповідно до вимог глави 3 розділу П Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення). Медичний огляд військовослужбовців проводиться згідно вимог глави 6 розділу П Положення. Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище. Обов`язково направляються на медичний огляд ВЛК військовослужбовці у випадках, визначених пунктом 1.10 глави 1 розділу II Положення. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби. Відповідно до вимог Положення, медичний огляд ВЛК військовослужбовців обов`язково проводиться у разі діагностування у них захворювань (наслідків травм, поранень), які зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Порядок направлення військовослужбовців на лікування визначено статтями 254 та 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Ураховуючи зазначене, у випадку погіршення стану здоров`я, ОСОБА_1 пропонується звернутись встановленим порядком до командування військової частини, у якій Він проходить військову службу щодо направлення його на медичне обстеження, лікування, а у разі потреби - на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
Бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги позивач вважає протиправною, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 року визначено склад колегії суддів: Білак С.В. (суддя-доповідач), судді Сафронова С.В., Чабаненко С.В.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.
Спірним питання у цій справі є протиправна бездіяльності Центральної Військово-лікарської комісії державної прикордонної служби України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про перегляд висновку рішення (постанови) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою від 07.07.2024 №3093/8.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII, Військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи  встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, відповідно до  частини десятої  статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, зокрема, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За п.1.2 глави 1 розділу І Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Згідно з пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Відповідно до п. п. 2.3.1, 2.3.4 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Відповідно до п. 2.3.5, Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно п. п. 2.4.2, 2.4.5, 2.4.6, 2.4.10 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону.
ВЛК регіону має право, зокрема: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Відповідно до п. п. 2.8.1, 2.8.3 розділу І Положення № 402, ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
Згідно п. 2.8.4, 2.8.5 розділу І Положення № 402, на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
Відповідно до п. 3.3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення.
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить, що Положення № 402 визначає порядок оскарження дій (бездіяльності) чи постанови ВЛК районного ТЦК та СП, відповідно до якого, такі дії (бездіяльність) чи постанови можуть бути предметом перегляду у ВЛК обласного ТЦК та СП. У свою чергу, предметом оскарження до ЦВЛК можуть бути дії (бездіяльність) чи рішення ВЛК обласного ТЦК та СП, а також ВЛК регіону. Таким чином, Положення № 402 визначають предмет оскарження до ЦВЛК.
Загально прийняте розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" визначається як зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Отже, для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною адміністративний суд не може обмежитися лише одним фактом неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а й зобов`язаний також з`ясувати і перевірити наявність або відсутність конкретних причин, умов та обставин, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. При цьому, важливе значення мають: юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Аналогічне визначення розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17.
Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. 
Матеріали справи свідчать, що позивач звертаючись до відповідача зі скаргами просив скасувати рішення (постанову) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленого довідкою Пр.№2191 від 07.07.2024 №3093/8. 
Як зазначалось, рішення ВЛК районного ТЦК та СП можуть бути предметом перегляду у ВЛК обласного ТЦК та СП.
Тобто, предмет оскарження заявлений представником позивача до ЦВЛК (постанова ВЛК РТЦК) не відповідає визначеному у Положенні № 402 (дії (бездіяльність) чи рішення ВЛК обласного ТЦК та СП а також ВЛК регіону).
З огляду, на те, що відповідач не є належним органом який розглядає скаргу позивача у відповідності до приписів Положення № 402, відповідач обґрунтовано роз`яснив представниці позивача алгоритм дій щодо оскарження постанови визначення ступеню придатності до військової служби.
З урахуванням зазначеного, суд не встановив у діях відповідача ознак протиправної бездіяльності.
Статтею 316  КАС України  визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року в адміністративній справі №160/11103/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.    
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко