Справа №442/6279/24 
Провадження №2-о/442/8/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Павлів З.С.,
 
присяжних: Скірко О.В., Мицак І.М.,
 
з участю секретаря судових засідань Федишина Б.І., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, 
встановив:
01.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити його її опікуном. 
В обгрунтування заяви посилається на те, що він,  ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір?ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Їхнє спільне проживання зумовлене тим, що мати, пенсіонерка за віком, після перенесеного інсульту у 2018 році стала потребувати постійного догляду та допомоги. Незважаючи на тривале лікування, стан матері лише погіршується. На даний час мати не розмовляє, не ходить, не може самостійно сидіти, в неї погіршилася пам?ять, вона не здатна задовольняти свої основні життєві потреби, у зв?язку з чим 17.07.2024 вони отримали направлення на консультацію до психіатра. Згідно консультативного висновку лікаря-психіатра Т.Франчук від 18.07.2024, в матері наявна: судинна кірково-підкіркова деменція з емоційно-вольовими розладами,
поведінковими та когнітивними розладами, втратою навиків до самообслуговувани прогресуючий перебіг. Рекомендовано постійний сторонній догляд. 23 липня 2024 року огляд матері ОСОБА_2 проводив лікар-психіатр КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» Мецевич М.Ю. , за результатами якого було встановлено матері діагноз: Виражена кірково-підкіркова судинна деменція з вираженим емоційно вольовими розладами, поведінковими та когнітивними розладами, повною втратою навиків до самообслуговування, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста та випискою з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 . 
Він є єдиною, фізично сильною особою, яка здатна здійснювати постійний догляд матір?ю - щодня допомагати їй у побуті, забезпечувати харчування, лікування, дотримання гігієни, контролювати прийом ліків, проходження обстежень та здачі аналізів.
Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших осіб, які б виявили бажання проживати разом з ОСОБА_2 та постійно доглядати і наглядати за нею, не має. 
У зв?язку із наявністю у матері розладів психіки, внаслідок яких вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона може поставити себе скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. З метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів ОСОБА_2 він змушений звернутися до суду із заявою про визнання її недієздатною.
Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 28.08.2024.
28.08.2024 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено.
На підставі ухвали суду від 16.12.2025 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 02.01.2026. 
Заявник та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просили таку задоволити. Додатково суду пояснили, що з 2018 року він є офіційно доглядальником своєї матері, інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд - немає, зокрема сестра є інвалідом ІІІ групи, якій заборонено будь-які фізичні та психоемоційні навантаження, а брат є пенсіонером. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Зварич Н.Т. в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що її довірителька хворіє протягом тривалого часу. Інших осіб, які б виявили бажання стати її опікуном - немає. А тому вважає, що призначення опікуном ОСОБА_1 відповідає інтересам її довірительки. 
Також в судовому засіданні в режимі відеозв`язку була присутня ОСОБА_2 , оскільки її фізичний та психічний стан здоров`я не дозволяє взяти безпосередню участь в судовому засіданні. 
Представник Органу опіки та піклування Л.Білоган в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при постановленні рішення покладається на думку суду. 
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 . Дана обставина стверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . 
Згідно з Актом, складеним старостою с.Нагуєвичі Гром Л.І. від 22.07.2024 №76 ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 . 
З представленої суду медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 хворіє. Потребує стороннього догляду. 
У відповідності до Висновку судово-психіатричного експерта №971 від 13.06.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі судинної деменції. За своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна в цілому правильно сприймати обставини по справі та давати покази по них. 
Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.
Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку.
Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.
Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).
Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №496/4271/16-а (провадження №11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , вони разом проживають, заявник дбає про свою маму. 
Крім цього, оскільки заявник ОСОБА_1 , просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , тобто надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №236 затверджено подання опікунської ради при виконкомі Дрогобицької міської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном мами ОСОБА_2 . 
З вказаного вище подання вбачається, що опікунською радою при виконкомі Дрогобицької міської ради при визначенні доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном мами ОСОБА_2 враховано те, що своє бажання ОСОБА_1 , пояснює тим, що його матері ОСОБА_2 , відповідно до висновку лікаря-психіатра страждає на судинну кірково-підкіркову деменцію з емоційно вольовими розладами, поведінковими та когнітивними розладами, втратою навиків до самообслуговування прогресуючий перебіг. Обмежена в самообслуговуванні та здатності контролювати свою поведінку, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. За своїм психічним станом потребує постійної сторонньої допомоги, нагляду та опіки. Інших близьких родичів, які б виявили бажання здійснювати догляд та опіку немає. Відповідно до висновку про стан здоров'- здоровий та може бути опікуном. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Виходячи із наведеного вище, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , враховуючи родинні відносини та особисті стосунки між ними, бажання заявника виконувати обов?язки опікуна, опікунська рада при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном матері ОСОБА_2 . 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання  ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки та, з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та в такому обґрунтовано, що призначення ОСОБА_1 опікуном  ОСОБА_2 відповідатиме якнайкращими інтересами останньої.
При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном  ОСОБА_2  немає.
За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави. 
Керуючись ст.ст.305-309 ЦПК України, ст.ст.22-23 СК України, - 
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задоволити. 
Визнати  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною. 
Встановити опіку над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.

Присяжні: Скірко О.В.

Мицак І.М.