Справа № 344/77/26 
Провадження № 3/344/573/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ 

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОККП: НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

В С Т А Н О В И В: 

03 грудня 2025 року о 11 год. 00 хв. під час фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину, порушила порядок проведення розрахунків в сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій; не видача розрахункового документа встановленої форми та змісту, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, хоча належним чином повідомлавлася про час та місце розгляду справи. Однак, на адресу суду подала пояснення по справі. Просить суд, справу щодо неї закрити, посилаючись на свої заперечення. 
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Склад адміністративного правопорушення – це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій закупівлі-продажу іноземної валюти.
Суб`єктами правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
До відповідальності можуть бути притягнуті особи, які здійснюють розрахункові операції та посадові особи при цьому відповідальність цих осіб відрізняється.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Установлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення у діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення № 2638 від 03.12.2025 року; копією акта фактичної перевірки реєстраційний № 28003/09/15/РРО/45855908 від 03.12.2025 року, в якому зазначається про оформлення трудових відносин з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посада: продавець, дата початку роботи 01.04.2025 року, розмір заробітної плати 8200, зазначено документ, що засвідчує особу ІД 0011437928.
Відомості, які містяться в акті фактичної перевірки спростовують твердження ОСОБА_1 , що вона не є суб`єктом даного правопорушення та відсутність щодо даного факту доказів.
Також, програмний РРО (він же – пРРО) – це програма, яка встановлюється на певний пристрій продавця і забезпечує реєстрацію електронного фіскального чека на сервері реєстрації фіскальних чеків у ДПС. Зв`язок здійснюється через мережу Internet. Навіть якщо зв`язок тимчасово обірвався пРРО може забезпечити до 36 годин роботи без такого зв`язку (так званий офлайн-режим роботи); покупець отримує e receipt (електронний чек) у вигляді повідомлення на його електронну адресу (e-mail чи за своїм номером на популярні месенджери на кшталт Viber, Telegram, може зчитати QR-код з екрану пристрою, на який встановлений пРРО, або отримати його на свій телефон за технологією безконтактної передачі даних NFC (вона також використовуються при платежах за допомогою телефона). Також може бути й варіант друку чека на принтері; використовуючи отриманий електронний чек, покупець може перевірити продавця через відповідну базу на сайті ДПС (пошук фіскального чека).
Однак, до матеріалів не було надано доказів щодо надсилання даного чеку чи генерації QR-коду покупцю.
Отже, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. 
Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність критичного ставлення винного до вчиненого правопорушення та його наслідки, суд дійшов висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
У той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять. 
Керуючись ч. 1 ст. 155-1, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесять п`ять) гривень 60 копійок. 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя Людмила АНДРУСІВ