ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

04 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/3618/25
Головуючий у першій інстанції - Косенко О. Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/315/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство "Сенс Банк",
відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс Банк"на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк"про захист прав споживачів та визнання угоди про надання споживчого кредиту недійсною, -
У С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року Акціонерне товариство (далі - АТ «Сенс Банк», Банк, банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на його користь заборгованість в сумі 462 929,63 грн, з яких 432 149,48 грн - заборгованість за кредитом, 22 822,76 грн - заборгованість по відсотках, 7 957,39 грн - заборгованість по комісії, а також 5 555,16 грн сплаченого судового збору та 36 939,98 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Позов обґрунтовано тим, що 12.06.2023 ОСОБА_1 підписанням оферти запропонувала банку укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту №500775096. 12.06.2023 банк прийняв її пропозицію на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096 шляхом підписання акцепту вказаної пропозиції. Документи підписані позичальником ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Таким чином, між позивачем та відповідачкою з дотриманням приписів чинного законодавства України укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 434 038,60 грн строком на 120 місяців, дата повернення кредиту - 12.06.2033, процентна ставка - 4,99% річних, тип ставки - фіксована. 
Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Проте позичальниця, отримавши кредит, не виконала взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним, у зв`язку з чим загальна заборгованість за угодою №500775096 від 12.06.2023 становить 462 929,63 грн, з яких 432 149,48 грн заборгованість за кредитом, 22 822,76 грн заборгованість по відсотках, 7 957,39 грн заборгованість по комісії.
Позивач зазначав, що направив позичальниці вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу, але відповіді на вимогу не отримав, порушення умов угоди позичальницею не усунуті.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «Сенс Банк», в якій просила визнати угоду про надання споживчого кредиту від 12.06.2023 №500775096, укладену між нею та Банком, недійсною, стягнути з Банку на її користь всі понесені судові витрати, в тому числі, витрати за правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 
Зустрічний позов обґрунтовувала тим, що кредитну угоду з АТ «Сенс Банк» від 12.06.2023 вона не укладала, про неї обізнана не була, оригінал кредитної угоди їй не надавався, кошти від АТ «Сенс Банк» вона не отримувала, особисто не знімала їх з картки чи з рахунку, на які вони ніби то були перераховані банком. 
Оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 12.06.2023 її підпису не містить. Підпис відсутній в графіку платежів, паспорті споживчого кредиту, а також в акцепті на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096. 
Звертала увагу суду на те, що фактично всі кредитні договори, надані АТ «Сенс Банк», були направлені начебто на погашення минулих кредитів, однак жодна угода, окрім оферти від 22.02.2022, не містять її підпису, а значить і її волевиявлення на їх укладення. 

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.05.2025 зустрічний позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про захист прав споживачів та визнання угоди про надання споживчого кредиту недійсною прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 124).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.10.2025 у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.03.2025, а також зустрічного позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання угоди №500775096 від 12.03.2025 про надання споживчого кредиту недійсною відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову, ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Сенс Банк» задовольнити повністю, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що надані позивачем докази (виписки по рахунку) свідчать про те, що між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 12.06.2023 було укладено кредитний договір №500775096 в електронній формі з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, банк належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів у розмірі 434 038,60 грн та спрямування їх на призначення, визначене договором, а саме на погашення заборгованості за попереднім кредитним договором №500731828 від 22.11.2022, натомість ОСОБА_1 , після часткового виконання договору шляхом внесення платежу 12.07.2023, припинила виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 462 929,00 грн.
Позивач стверджує, що неврахування судом першої інстанції документу №1797529026 від 12.06.2023, що міститься у банківській виписці та беззаперечно підтверджує виконання цільового призначення кредиту, призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.
Зазначає, що враховуючи зміст довідки про ідентифікацію №2850616 кредитний договір був підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «1453», надісланим на номер телефону НОМЕР_1 дата 12.06.2023. Хоча одноразовий ідентифікатор безпосередньо не зазначено в тексті оферти, акцепту, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, це не впливає на дійсність договору, оскільки Законами України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електроні документи та електронний документообіг» не встановлено вимоги щодо обов`язкового зазначення одноразового ідентифікатора безпосередньо в тексті електронного договору. Відповідно до статті 6 України «Про електроні документи та електронний документообіг» накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа, при цьому сам електронний підпис може зберігатися окремо від електронного документа.
Наголошує, що договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , її податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу, адресу реєстрації, також відповідач не заперечує, що є клієнтом банку.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 усвідомлювала наявність кредитного зобов`язання за договором №500775096 від 12.06.2023, про що свідчить внесення нею 12.07.2023 грошових коштів у сумі 1 889,12 грн із призначенням платежу як «Погашення кредиту за кредитним договором №500775096 від 12.06.2023», що підтверджується випискою по особовим рахункам.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість, а також стягнути з позивача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
Зазначає, що суд першої інстанції правильно вказав, що електронний підпис ОСОБА_1 та номер його ідентифікатору як в оферті, так і в графіку платежів, а також у паспорті споживчого кредиту відсутній. У справі відсутні докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення саме ОСОБА_1 на підтвердження пропозиції щодо укладення договору у формі електронного правочину.
Указує, що довідка про ідентифікацію не містить ні дати, ні часу, ні способу такої ідентифікації, ані дати її складення, інформації про представника банку, який підтвердив ідентифікацію, а також печатки АТ «Сенс Банк».
Звертає увагу на те, що документ під назвою «Виписка по особовим рахункам» за період 12.06.2023 - 03.07.2024 не містить посилання на номер банківського рахунку, зміст та обсяг господарської операції, який дозволить встановити обставину зарахування/перерахування коштів. Крім того, виписка не містить печатки банку та даних фахівця, який зробив виписку, тому є підстави сумніватися в достовірності вказаного доказу.
Відповідачка уважає посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів погашення кредиту від 22.11.2022 недоцільним, оскільки нею заперечується укладення кредитного договору від 22.11.2022, зважаючи на те, що він також нею не підписаний. Єдиним договором, який дійсно нею укладався, є кредитний договір від 22.02.2022.
Наголошує, що реструктуризації були проведені банком самовільно з метою штучного поновлення строків позовної давності та збільшення суми боргу за дійсно укладеним договором.
Стверджує, що позивачем не надано беззаперечних доказів того, що між сторонами було укладено належним чином кредитний договір, жодні умови кредитування, а саме сума кредиту, відсоткова ставка за кредитом, строк кредитування, тощо сторонами не погоджувалися. 

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко О.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про захист прав споживачів та визнання угоди №500775096 від 12.03.2025 про надання споживчого кредиту недійсною не оскаржується, та відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі №186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.03.2025.

Відмовляючи в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» суд першої інстанції виходив з того, що:
- наявні в справі оферта та акцепт на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 12.06.2023 не містять підпису ОСОБА_1 . Електронний підпис ОСОБА_1 та номер його ідентифікатору як в оферті, так і в графіку платежів, а також у паспорті споживчого кредиту відсутній. Довідка АТ «Сенс Банк» про ідентифікацію не містить дати, часу, способу такої ідентифікації,дати її складення, інформації про представника банку, який підтвердив ідентифікацію, а також печатки банку. Це стосується і договорів №500731828 від 22.11.2022 та №507016157 від 26.04.2024;
- ОСОБА_2 є клієнтом банку з лютого 2022 року, з цього часу в розпорядженні банку була уся інформація про її персональні дані, яка могла бути використана у тексті кредитних договорів № НОМЕР_2 від 22.11.2022, № НОМЕР_3 від 12.06.2023, № НОМЕР_4 від 26.04.2024, обізнаність про які та їх підписання ОСОБА_2 заперечує;
- яким чином і на підставі яких угод з`явилися кошти на рахунку НОМЕР_5 , з якого було перераховано кошти на рахунок НОМЕР_6 , судом не встановлено;
- докази того, що вказаний у договорі від 12.06.2023 рахунок НОМЕР_7 був відкритий в АТ «Сенс Банк» для ОСОБА_2 , що на нього зараховувались кошти та що ці кошти були використані останньою, в матеріалах справи відсутні;
- підстави брати кредит для погашення боргу за угодою від 22.11.2022 були відсутні, оскільки рахунок НОМЕР_7 по цьому договору закритий 24.11.2022, що слідує з відповіді на адвокатський запит;
- жодних підтверджень закриття рахунку НОМЕР_7 не 24.11.2022, а 13.06.2023 банком не надано.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне. 

У справі, що переглядається, АТ «Сенс Банк» ініційовано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023 у загальній сумі 462 929,63 грн. 

У матеріалах справи містяться:
1) - паспорт споживчого кредиту від 20.10.2021;
- оферта від імені ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501375578 від 20.10.2021 в сумі 130 000 грн строком до 20.10.2026 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_8 ;
- акцепт банком пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501375578 від 20.10.2021 на суму 130 000 грн строком до 20.10.2026 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_8 ;
- графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх супровідних послуг, що є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 501375578 від 20.10.2021 (а.с. 107-111).

2) - клопотання ОСОБА_1 від 22.11.2022 про можливість оформлення нового кредиту в сумі 405 340,81 грн для погашення заборгованості за акцептом/офертою №501082015 від 05.11.2018, №501375578 від 20.10.2021, №501437187 від 22.02.2022; 
- паспорт споживчого кредиту від 22.11.2022;
- оферта від імені ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500731828 від 22.11.2022 в сумі 405 340,81 грн строком до 22.05.2028 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_9 . Кредит надається позичальнику для:
* повернення заборгованості за кредитним договором 501082015 від 05.11.2018. Розмір - 116 560,58 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_10 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 501375578 від 20.10.2021. Розмір - 163 877,96 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_11 , відкритий в AT «Альфа-Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 501437187 від 22.02.2022. Розмір - 124 902,27 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_12 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»;
- акцепт банком пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500731828 від 22.11.2022 на суму 405 340,81 грнстроком до 22.05.2028 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_9 . Кредит надається позичальнику для:
* повернення заборгованості за кредитним договором 501082015 від 05.11.2018. Розмір - 116 560,58 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_10 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 501375578 від 20.10.2021. Розмір - 163 877,96 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_11 , відкритий в AT «Альфа-Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 501437187 від 22.02.2022. Розмір - 124 902,27 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_12 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»;
- графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх супровідних послуг, що є додатком № 1 до угоди про надання кредиту №500731828 від 22.11.2022 (а.с. 92-98);

3) - клопотання ОСОБА_1 від 12.06.2023 про можливість оформлення нового кредиту в сумі 434038,60 грн для погашення заборгованості за акцептом/офертою №5000731828 від 22.11.2022; 
- паспорт споживчого кредиту від 12.06.2023; 
- оферта від імені ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023 в сумі 434 038,60 грн строком до 12.06.2023 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_13 . Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 500731828 від 22.11.2022. Розмір - 434 038,60 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
- акцепт банком пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023 на суму 434 038,60 грнстроком до 22.05.2028 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_9 . Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 500731828 від 22.11.2022. Розмір - 434 038,60 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
- графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх супровідних послуг, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту №5007775096 від 12.06.2023 (а.с. 84-91). 

4) - паспорт споживчого кредиту від 26.04.2024; 
- оферта від імені ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту №507016157 від 26.04.2024 в сумі 326 973,27 грн строком до 26.04.2034 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_14 . Кредит надається позичальнику для:
* повернення заборгованості за кредитним договором 630945554 від 08.06.2018. Розмір - 167 119,59 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_15 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 630784352 від 10.11.2017. Розмір - 159 853,68 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_16 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
- акцепт банком пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №507016157 від 26.04.2024 на суму 326 973,27 грнстроком до 26.04.2034 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_14 . Кредит надається позичальнику для:
* повернення заборгованості за кредитним договором 630945554 від 08.06.2018. Розмір - 167 119,59 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_15 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
* повернення заборгованості за кредитним договором 630784352 від 10.11.2017. Розмір - 159 853,68 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_16 , відкритий в АТ «Сенс Банк»;
- графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх додаткових та/або супутніх послуг, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту № 507016157 від 26.04.2024 (а.с. 99 - 106).

Жоден з вищенаведених документів не містить підпису чи електронного підпису позичальника ОСОБА_1 , відповідачка заперечує факт ознайомлення з ними та їх підписання. 

Власноручний підпис позичальника ОСОБА_3 , що не заперечується останньою, міститься на оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501437187 від 22.02.2022, за якою ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту на суму 73 223,87 грн, під 39,99% річних, з датою повернення кредиту 22.07.2027 із переказом коштів на рахунок НОМЕР_17 (а.с. 78-79).
ОСОБА_1 також підписано: 
- анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» (а.с. 79 зворот - 81);
- паспорт споживчого кредиту від 22.02.2022 (а.с. 82);
- графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту №501437187 від 22.11.2022 (а.с. 82 зворот - 83).

Як зазначено вище, оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023, згідно якої ОСОБА_1 запропонувала АТ «Сенс Банк» її укласти, а також акцепт банком цієї пропозиції, не містить підпису відповідачки.
У пунктом 3 вказаної оферти зазначено, що кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором 500731828 від 22.11.2022 із сумою кредиту 434 038,60 грн, укладення якого ОСОБА_2 заперечується, інформація про його підписання відповідачкою у справі також відсутня.

На підтвердження підписання ОСОБА_1 спірного кредитного договору банком надано довідку про ідентифікацію вих. № 2850616, згідно якої підписання договору №500775096 позичальником ОСОБА_1 здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 1453, дата відправки позичальнику - 12.06.2023; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - 380630763793 (а.с. 14 зворот).
З меморіального ордеру №1797529025 від 12.06.2023 та виписки по особовим рахункам (ф.281) з 12.06.2023 по 03.07.2024, сформованою 03.07.2024 вбачається, що з дебетового рахунку НОМЕР_18 ОСОБА_1 перераховано на кредитний НОМЕР_13 ОСОБА_1 434 038,60 грн, призначення платежу - перерахування коштів за кредитним договором №500775096 від 12.06.2023 (а.с. 15-22).
Відповідно до розрахунку заборгованості, що складений АТ «Сенс Банк», станом на 03.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №500775096 від 12.06.2023, з урахуванням здійсненого погашення боргу на суму 1 889,12 грн, складає 462 929,63 грн, з яких: 432 149,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 822,76 грн - заборгованість за процентами, 7 957,39 грн - заборгованість по комісії (а.с. 6 зворот).

02.04.2024 АТ «Сенс Банк» направило ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, де зазначено, що станом на 25.03.2024 загальна сума заборгованості за кредитним договором №500775096 від 12.06.2023 становить 452 232,04 грн. Запропоновано ОСОБА_1 протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 452 232,04 грн. Платіжні реквізити для сплати кредиту НОМЕР_13 (а.с. 22 зворот). Відомості про її отримання ОСОБА_1 у справі відсутні, представником позивачки заперечувався факт її отримання.

09.04.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Пономаренко О.В. звернулася із адвокатським запитом № 08-04/25 до АТ «Сенс Банк» з метою отримання копій кредитних договорів на ім`я ОСОБА_1 та стану розрахунків по ним (а.с. 59). 
Згідно з відповіддю банку на запит від 24.04.2025 № 19988-33.4-б/бу між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 було укладено:
- 20.08.2021 Угоду про надання споживчого кредиту №501375578 на суму 130000,00 грн, процентна річна ставка - 40%, кінцевий термін погашення - 20.04.2027. Відповідно до даного договору кредиту в АТ «СЕНС БАНК» відкрито рахунок НОМЕР_11 (закритий - 24.11.2022), на який до 20-го числа кожного місяця Позичальник мав забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу;
- 22.02.2022 Угоду про надання споживчого кредиту №6501437187 на суму 73223,87 грн, процентна річна ставка - 39,99%, кінцевий термін погашення - 12.09.2027. Відповідно до даного договору кредиту в АТ «СЕНС БАНК» відкрито рахунок НОМЕР_12 (закритий - 24.11.2022), на який до 22-го числа кожного місяця Позичальник мав забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу;. 
- 22.11.2022 Угоду про надання споживчого кредиту №500731828 на суму 405340,81 грн, процентна річна ставка - 17%, кінцевий термін погашення - 22.05.2028. Відповідно до даного договору кредиту в АТ «СЕНС БАНК» відкрито рахунок НОМЕР_7 (закритий 24.11.2022), на який до 22-го числа кожного місяця Позичальник мав забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу;
- 12.06.2023 Угоду про надання споживчого кредиту №6500775096 на суму 434038,60 грн, процентна річна ставка - 4,99%, кінцевий термін погашення - 12.06.2033. Відповідно до даного Договору кредиту в АТ «СЕНС БАНК» відкрито рахунок НОМЕР_6 (рахунок діючий), на який до 12-го числа кожного місяця Позичальник мав забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу. Відповідно до п. 3 Оферти на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №500775096 спосіб видачі - переказ коштів на рахунок НОМЕР_7 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК»;
- 26.04.2024 Угоду про надання споживчого кредиту №507016157 на суму 326973,27 грн, процентна річна ставка - 4,99%, кінцевий термін погашення - 26.04.2034. Відповідно до даного Договору кредиту в АТ «СЕНС БАНК» відкрито рахунок НОМЕР_19 (рахунок діючий), на який до 26-го числа кожного місяця Позичальник мав забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу (а.с. 60).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із статтею 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). 
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Отже із аналізу вищезазначених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).

Як вже зазначалося вище, спірним є питання наявності у ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023. 
Установлено, що ні оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023, ні акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023, що містяться в матеріалах справи, не містять підпису ОСОБА_1 за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Підпис відповідачки відсутній на графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту №500775096 від 12.06.2023, а також в паспорті споживчого кредиту від 12.06.2023.
Вищевказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що ОСОБА_1 виявила волю на укладення угоди про надання кредиту №500775096 від 12.06.2023 з АТ «Сенс Банк», заборгованість за якою є предметом розгляду судом даної справи.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що враховуючи зміст довідки про ідентифікацію №2850616 спірний кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «1453».
Так, електронний підпис одноразовим ідентифікатором «1453» не міститься в тексті оферти, акцепту, на графіку платежів та паспорті споживчого кредиту, які датуються 12.06.2025. Вказана довідка про ідентифікацію підписана виключно представником АТ «Сенс Банк» та не містять дати складання довідки, лише дату відправки зазначеного ідентифікатора.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з тексту повідомлення не вбачається, який саме з наданих документів (Оферта, Акцепт, Графік платежів чи Паспорт споживчого кредиту) мала б підписати ОСОБА_1 даним ідентифікатором. 
Приписами статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що створення електронного документа завершується накладенням електронного підпису. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 будь-яким способом застосувала одноразовий ідентифікатор електронного підпису «1453» на документ, яким погоджені умови угоди про надання кредиту №500775096 від 12.06.2023.
Не є слушними посилання апеляційної скарги на те, що договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , її податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу, адресу реєстрації.
Так, матеріали справи містять оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501437187 від 22.02.2022, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту від 22.02.2022 та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту №501437187 від 22.11.2022, які підписано ОСОБА_1 власноручно та які містять персональні дані відповідачки. 
Таким чином, як правильно зазначив районний суд, ОСОБА_1 є клієнтом банку, тому в розпорядженні АТ «Сенс Банк» була наявна уся інформація про її персональні дані, яка зазначена в угоді про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023. 
Не впливають на правильність висновків суду про відмову у задоволенні позову посилання заявника на неврахування судом першої інстанції документу №1797529026 від 12.06.2023, що міститься у банківській виписці, який беззаперечно підтверджує виконання цільового призначення кредиту, а також на внесення 12.07.2023 грошових коштів у сумі 1 889,12 грн на рахунок ОСОБА_1 з огляду на те, що банком не доведено погодження відповідачкою умов угоди про надання споживчого кредиту №500775096 від 12.06.2023. 

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.
Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення районного суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить стягнути з АТ «Сенс Банк» на її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що понесла ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Пономаренко О.В. згідно із ордером про надання правничої допомоги серії СВ №1153150 від 12.12.2025, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги №397 від 10.12.2025.
Згідно з п. 1.1 Договору №397 від 10.12.2025, укладеного між адвокатом Пономаренко О.В. та ОСОБА_2 (клієнт), адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу щодо представництва інтересів останнього у справі з приводу стягнення заборгованості (справа №750/3618/25) в суді апеляційної інстанції.
Правнича допомога надається в межах чинного законодавства та полягає в: 
- наданні усних та за запитом - письмових консультацій щодо предмету договору, правової інформації і роз`яснень з правових питань;
- зборі та правовому аналізі інформації та документів, матеріалів, що стосуються справи;
- узгодженні правової позиції з клієнтом;
- складанні та поданні необхідних процесуальних документів: відзиву на апеляційну скаргу, клопотання, заяви, адвокатські запити, тощо (п. 1.2 Договору №397).
Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору №397 з метою виконання цього Договору клієнт уповноважує адвоката представляти його інтереси в усіх органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування, у судових органах України будь - якої ланки. Для здійснення представництва за цією угодою адвокату надаються усі права, які надані законодавством клієнту, як захиснику, представнику, стороні, третій особі, у тому числі право подавати від імені клієнта заяви у відповідні органи, підприємства, установи та організації, одержувати необхідні довідки, документи та іншу інформацію у будь-яких державних або недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях, ставити підпис від імені клієнта та вчиняти всі інші правочини, пов`язані з виконанням цієї угоди.
Гонорар - форма винагороди адвоката за надання послуг, передбачених цим Договором. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний адвокату для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду адвоката у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення. Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, та складає 7000 грн. Гонорар сплачується під час підписання Договору готівкою або на картковий рахунок. Оплата за домовленістю сторін може здійснюватися частинами, але остаточний строк оплати за договором не пізніше 31.01.2026. У разі виникнення обставин, що зумовлюють зміну обсягу роботи адвоката, визначеного на первинній стадії домовленостей сторін, сторони додатково узгоджують вартість послуг адвоката, про що укладають додаткову угоду (п. 3.1 - 3.5 Договору № 397).
Згідно з актом виконаних робіт від 12.12.2025 за договором про надання правничої допомоги від 10.12.2025 адвокат Пономаренко О.В. та Туренок І.О., засвідчили, що правові послуги за Договором №397 від 10.12.2025 виконано в повному обсязі, за щ сплачено 7 000 грн. Зазначена сума обчислена виходячи з фактичних затрат робочого часу адвоката на надання правової допомоги в справі, підготовки та складання документів необхідних для розгляду справи в суді, консультації Туренок І.О., вивчення та аналізу судової практики. Зазначена сума є фіксованою. Зазначена сума враховує в тому числі участь адвоката в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції. Об`єм виконаних робіт: 
1. Консультування Туренок І.О. щодо підстав та порядку оскарження рішення суду - 1 година.
2. Вивчення та аналіз апеляційної скарги - 1 година. 
3. Написання та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №750/3618/25 - 4 години.
Усього витрачено: 6 годин. Претензій одна до одної сторони не мають.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №397 від 10.12.2025 адвокатом Пономаренко О.В. прийнято від ОСОБА_1 7 000 грн на підставі договору про надання правничої допомоги №397 від 10.12.2025.

Так, при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокатом Пономаренко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подано до Чернігівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від 12.12.2025.
Адвокат Пономаренко О.В. взяла участь у судовому засіданні 04.02.2026 тривалістю 1 год 6 хв., що підтверджується протоколом судового засідання №5843332 від 04.02.2026.

Ураховуючи вищевикладене, заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення даної справи для кожної з сторін, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 7 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства "Сенс Банк" на користь ОСОБА_1 7 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року.

Позивач: Акціонерне товариство "Сенс Банк", адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_20 .

Головуюча: О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька 

Н.В. Шитченко