ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року
м. Київ

справа № 546/291/23
провадження № 61-7817св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрій Дмитрович,
треті особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Решетилівської міської ради, Решетилівська міська рада, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, прокурор Полтавської обласної прокуратури як представник інтересів держави у бюджетній сфері з питань державної і комунальної власності, прокурор Полтавської обласної прокуратури як представник інтересів держави з питань земельних відносин,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року в складі колегії суддів: Чумак О. В., Бутенко С. Б., Карпушина Г. Л.,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Ю. Д., треті особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Решетилівської міської ради, Решетилівська міська рада, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції, прокурор Полтавської обласної прокуратури як представник інтересів держави у бюджетній сфері з питань державності і комунальної власності, прокурор Полтавської обласної прокуратури як представник інтересів держави з питань земельних відносин, про скасування всіх нотаріальних дій стосовно об`єктів нерухомості відносно яких приватний нотаріус у законному порядку не міг вчиняти жодних нотаріальних дій.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд першої інстанції зробив висновок, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року в цій справі відмовлено.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою апеляційного суду від 15 квітня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме для звернення до суду з мотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору. Вказана ухвала обґрунтована тим, що строк на апеляційне оскарження рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року закінчився 17 березня 2025 року. Копія оскаржуваного рішення доставлена до електронного кабінету  ОСОБА_1 15 лютого 2025 року. Як на поважність неподання апеляційної скарги у встановлені строки  ОСОБА_1 посилалась на її зайнятість у інших судових засіданнях з 17 березня 2025 року до 21 березня 2025 року та 26 березня 2025 року, написання касаційної скарги у період з 22 березня 2025 року до 25 березня 2025 року. Наголошувала, що апеляційну скаргу у цій справі вона готувала (писала) з 26 березня 2025 року до 31 березня 2025 року. Апеляційний суд звернув увагу на те, що позивач не зазначила жодних обставин, які б вказували на неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у період з 15 лютого 2025 року до 16 березня 2025 року, тоді як ОСОБА_1 є користувачем системи «Електронний суд», має власний кабінет та можливість направити апеляційну скаргу незалежно від графіку роботи суду та поштового відділення. Крім того, участь в інших судових засідання, підготовка до них та написання касаційної скарги не є непереборною силою, яка унеможливлює вчасну подачу апеляційної скарги. При дослідженні апеляційної скарги судом встановлено, що позивач тривалий час є безробітною, тобто має достатньо вільного часу для підготовки апеляційної скарги або отримання безоплатної вторинної правової допомоги.
Ухвала Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 15 квітня 2025 року.
28 квітня 2025 року позивач подала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, яка сформована в системі «Електронний суд» 25 квітня 2025 року.
У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що строк на апеляційне оскарження був порушений нею з поважних причин, оскільки 15 лютого 2025 року та 16 лютого 2025 року були вихідними днями, у ці дні вона готувалася до судового засідання у справі № 542/1233/24, яке було призначене на 17 лютого 2025 року. У зазначений день вона була у судовому засідання в справі № 542/1233/24 (у режимі відеоконференції); писала скаргу на постанову дізнавача від 06 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 03 лютого 2025 року про тимчасовий доступ до документів (справа № 554/13548/24) та готувалася до судового засідання у справі № 546/160/23, яке було призначене на 18 лютого 2025 року. 18 лютого 2025 року вона була у судовому засіданні в справі № 546/160/23 (у режимі відеоконференції) та готувалася до судового засідання у справі № 546/19/24, яке було призначене на 19 лютого 2025 року. У зазначений день вона була у судовому засіданні в справі № 546/19/24 (у режимі відеоконференції); готувалася до судового засідання у справі № 757/11558/23-к, яке було призначене на 20 лютого 2025 року та допомагала матері ОСОБА_2 оскаржувати ухвалу Господарського суду Полтавської області в справі № 917/206/25. 20 лютого 2025 року вона допомагала матері ОСОБА_2 писати позовну заяву про визнання недійсними наказів про приватизацію окремого майна - частини нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв. м, що становить 144/1000 частки приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в справі № 917/354/25. ЇЇ мати ОСОБА_2 не має жодної юридичної освіти, а вона має незакінчену вищу юридичну освіту. Комп`ютерна техніка для друкування процесуальних документів у її сім`ї одна, тому документи друкуються лише в одній справі. 21 лютого 2025 року - 23 лютого 2025 року (22 лютого 2025 року та 23 лютого 2025 року - вихідні дні) вона готувалася до судового засідання у справі № 542/1697/24, яке було призначене на 24 лютого 2025 року та до судового засідання у справі № 542/1233/24, яке було призначене на 25 лютого 2025 року. 24 лютого 2025 року вона була у судовому засіданні в справі № 542/1697/24 (у режимі відеоконференції) та готувалася до судового засідання в справі № 542/1233/24, яке було призначене на 25 лютого 2025 року. 25 лютого 2025 року вона була у судовому засіданні в справі № 542/1233/24 (у режимі відеоконференції) та готувалася до судового засідання в справі № 542/1374/24, яке було призначене на 26 лютого 2025 року та до судового засідання в справі № 554/13548/24, яке було призначене на 26 лютого 2025 року. 26 лютого 2025 року вона була у судовому засіданні в справі № 542/1374/24 (у режимі відеоконференції) та у судовому засіданні в справі № 554/13548/24 (у режимі відеоконференції). 27 лютого 2025 року - 01 березня 2025 року вона допомагала своїй матері писати заяву про скасування судового наказу Господарського суду Полтавської області від 25 лютого 2025 року в справі № 917/341/25 та апеляційну скаргу в справі № 917/354/25. 01 березня 2025 року та 02 березня 2025 року (вихідні дні) готувалася до двох судових засідань у кримінальній справі № 554/13548/24 (провадження № 1-кс/554/1705/2025 та провадження № 1-кс/554/1947/2025), які були призначені на 03 березня 2025 року, та писала апеляційну скаргу в справі № 440/8064/24. 03 березня 2025 року у неї було два судових засідання в кримінальній справі № 554/13548/24 (провадження № 1-кс/554/1705/2025 та провадження № 1- кс/554/1947/2025) у приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави, та писала апеляційну скаргу в справі № 440/8064/24 і клопотання про встановлення строку для подання відповіді на відзив в справі № 440/13250/24. 04 березня 2025 року, 05 березня 2025 року вона писала додаткові пояснення щодо окремого питання, які виникли при розгляді справи № 542/1697/24. 06 березня 2025 року - 09 березня 2025 року вона писала заперечення на клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження в справі № 440/13250/24, клопотання про витребування доказів в справі № 440/13250/24 та додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло у порядку розгляду справи № 440/9435/24 (у порядку виконання ухвали Верховного Суду від 04 березня 2025 року в справі № 440/9435/24). 10 березня 2025 року - 11 березня 2025 року писала заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат в справі № 542/1233/24. 11 березня 2025 року до 16 березня 2025 року (15 березня 2025 року та 16 березня 2025 року - вихідні дні) готувалася до судового засідання в справі № 546/173/23, яке було призначене на 17 березня 2025. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що повний текст оскаржуваного рішення складений 13 лютого 2025 року та доставлений ОСОБА_1 до електронного кабінету системи «Електронний суд» 15 лютого 2025 року. Отже строк на апеляційне оскарження, передбачений частиною першою статті 354 ЦПК України та строк на поновлення, передбачений частиною другою статті 354 ЦПК України, закінчився 13 березня 2025 року. Однак апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 31 березня 2025 року.
Апеляційний суд наголосив, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.
Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою. Тобто, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання.
Надавши оцінку доводам заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, суд звернув увагу на те, що участь в інших судових засідання, підготовка до них та написання процесуальних документів не є непереборною силою, яка унеможливлює вчасну подачу апеляційної скарги. Позивач тривалий час є безробітною, тобто мала достатньо вільного часу для підготовки апеляційної скарги, або отримання безоплатної вторинної правової допомоги. Водночас ОСОБА_1 не зазначила жодних інших обставин, у зв`язку з якими вона не мала можливості вчасно подати апеляційну скаргу. Таким чином, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим та не може бути задоволено.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У червні 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга, з урахуванням її уточнення, мотивована тим, що 
у зв`язку із задоволенням самовідводів суддями матеріали справи були передані до Кобеляцького районного суду Полтавської області, який позбавивши її доступу до правосуддя, з порушенням норм матеріального і процесуального права 15 лютого 2025 року ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційну скаргу на вказане судове рішення подано 31 березня 2025 року
в апеляційній скарзі вона заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про визнання причин пропуску поважними. У зв`язку з тим, що Кобеляцький районний суд Полтавської області не зібрав доказів у справі, тому в апеляційній скарзі вона також заявила клопотання про зобов`язання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати інформацію, які нотаріальні дії, ким і коли вчинялися стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; хто сторони цього договору/цих договорів та які реквізити цього договору/цих договорів (серія і номер бланку/бланків). Проте 15 квітня 2025 року суддя Полтавського апеляційного суду Чумак О. В. постановила ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій безпідставно примусила її писати заяву з поясненнями чому вона не подала апеляційну скаргу у період з 15 лютого 2025 року до 16 березня 2025 року. При цьому суд проявив надмірний формалізм у ситуації, коли треті особи мають намір позбавити її єдиного житла. Надалі, 25 квітня 2025 року, вона подала заяву про усунення недоліків, у якій надала докази на підтвердження обставин того, що з 15 лютого 2025 року до 16 березня 2025 року вона не могла подати апеляційну скаргу;
незважаючи на викладене, 14 травня 2025 року апеляційний суд постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження в цій справі. На переконання позивача, ця ухвала порушує основні засади цивільного судочинства, принципи верховенства права, поваги до честі і гідності, змагальності сторін і забезпечення права на апеляційний перегляд справи; є проявом надмірного формалізму; є непропорційним судовим рішенням, оскільки його постановлено без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для її права і цілями, на досягнення яких спрямоване це судове рішення; не захистила її порушене право мирно володіти своєю квартирою, яке гарантоване статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; постановлена неповноважним складом суду з перевищенням повноважень, оскільки її фактично примушено писати заяву з поясненнями чому вона не подала апеляційну скаргу у період з 15 лютого 2025 року до 16 березня 2025 року; свідчить про втручання в її особисте життя, адже в оскаржуваній ухвалі та в ухвалі від 15 квітня 2025 року вказано про те, чим займалась позивач у період з 15 лютого 2025 року до 31 березня 2025 року; постановлена упередженим судом, який з метою не вирішувати клопотання про витребування доказів, яке міститься у прохальній частині апеляційної скарги позбавив її доступу до правосуддя; постановлена без дотриманням принципу рівності перед законом та є дискримінаційною; постановлена помилково, оскільки вона навела поважні причини пропущення строку на апеляційне оскарження. При цьому вона має право на суд у кожній своїй справі, апеляційний суд фактично знівелював це право в інших справах, назвавши участь у судових засіданнях та підготовку до них неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
У серпні 2025 року від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на касаційну скаргу.
Відзив обґрунтований тим, що:
апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 31 березня 2025 року, тобто з пропуском строку, визначеного статтею 354 ЦПК України;
поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій;
поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою. Тобто, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання;
апеляційний суд правильно виходив з того, що участь в інших судових засідання, підготовка до них та написання процесуальних документів не є непереборною силою, яка унеможливлює вчасне подання апеляційної скарги і позивач, яка тривалий час є безробітною, мала достатньо вільного часу для підготовки апеляційної скарги, або отримання безоплатної вторинної правової допомоги. Тому суд зробив правильний висновок, що підстави для поновлення строку, які зазначені позивачем, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року залишено без руху, надано їй строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року указані недоліки було усунуто.
Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року; відкрито касаційне провадження у справі № 546/291/23 та витребувано справу із суду першої інстанції.
У вересні 2025 року матеріали справи № 546/291/23 надійшли до Верховного Суду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 04 серпня 2025 року зазначено, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Позиція Верховного Суду
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). 
Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).
Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частини перша - шоста статті 272 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 354 ЦПК України учасник справи має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження у випадку, якщо учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, подав апеляційну скаргу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку (див. постанову Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 755/2543/20 (провадження № 61-17049св21)).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року в справі № 592/6701/19 (провадження № 61-15286св20) зазначено, що «суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Наведені вимоги процесуального закону унеможливлюють відкриття апеляційного провадження та апеляційний перегляд справи до вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження».
У пункті 8.4. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) зазначено: «вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги, суди апеляційної інстанції мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення. Відповідний висновок має бути висловлено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення».
Аналіз матеріалів справи свідчить, що:
рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Повний текст вказаного судового рішення 13 лютого 2025 року (т. 6, а. с. 54);
відповідно до довідки про доставку електронного документу вказане судове рішення доставлено до електронного кабінету позивача 15 лютого 2025 року о 3.01 год (т. 6, а. с. 57);
з апеляційною скаргою на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1  звернулась до суду через підсистему «Електронний суд» 31 березня 2025 року (т. 6, а. с. 67), тобто поза межами строків, визначений частинами першою, другою статті 354 ЦПК України;
в апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, а позивач навела обставини, які вона вважала поважними причинами пропущення строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в цій справі, зокрема підготовку процесуальних документів і участь у судових засіданнях в інших судових справах;
ухвалою апеляційного суду від 15 квітня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, зокрема для звернення до суду з мотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження;
ухвала Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 15 квітня 2025 року (т. 6, а. с. 126);
28 квітня 2025 року позивач подала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, яка сформована в системі «Електронний суд» 25 квітня 2025 року. Зазначала, що у період з 15 лютого до 16 березня 2025 року вона не мала можливості подати апеляційну скаргу на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року, оскільки готувала процесуальні документи та брала участь в засіданнях в інших судових справах;
апеляційний суд, дослідивши підстави для поновлення строку, які вказані в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, обґрунтовано вказав, що позивач отримала копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції 15 лютого 2025 року, а закінчення строку на оскарження припадав на 17 березня 2025 року;
як на поважність неподання апеляційної скарги у встановлені строки, ОСОБА_1 посилалась на її зайнятість, зокрема підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях в інших справах. Позивач вказувала, що апеляційну скаргу у цій справі вона писала з 26 березня 2025 року до 31 березня 2025 року. Разом з цим позивач не зазначила жодних обставин, які б вказували на неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у період з 15 лютого 2025 року до 17 березня 2025 року (у межах визначеного строку), тоді як ОСОБА_1 є користувачем системи «Електронний суд», має власний кабінет, та можливість направити апеляційну скаргу не залежно від графіку роботи суду і оператора поштового зв`язку;
встановивши, що копію повного тексту рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримала 15 лютого 2025 року, а з апеляційною скаргою на це рішення звернулась 31 березня 2025 року (хоча строк апеляційного оскарження спливав 17 березня 2025 року), та не зазначила поважних обставин для поновлення відповідного строку, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відмову в поновленні строку апеляційного оскарження і про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За таких обставин підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції постановлена без додержання норм процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат