ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25113/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Транс-Інвест» про застосування тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ», в якій позивач просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ» (ЄДРПОУ 38465370) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за межі України до погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС- ІНВЕСТ» (ЄДРПОУ 38465370).
03 вересня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла уточнена позовна заява в якій позивач уточний склад сторін у справі та просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ» (ЄДРПОУ 38465370) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за межі України до погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС- ІНВЕСТ» (ЄДРПОУ 38465370).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року позов повернуто позивачу.
Не погоджуючись  з  вищезазначеною ухвалою  суду першої інстанції,  ГУ ДПС  у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає,  що  оскаржена ухвала винесена  з  порушенням норм матеріального  та  процесуального права, неповністю досліджені  обставини справи,  просить зазначену ухвалу скасувати  та справу  направити  до суду першої інстанції  для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що статтею 87 ПК України, встановлено подію з якою законодавець ототожнює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із відповідною позовною заявою, а саме закінчення терміну 240 днів після вручення податкової вимоги. Цією ж статтею, законодавець визначає подію яка свідчить про закінчення строку звернення до суду із відповідним позовом, а саме - до погашення такого податкового боргу. Таким чином, 240 днів вказаних в статті 87 ПК України це термін наданий платнику податків для сплати податкового боргу задля уникнення правових наслідків, що можуть настати у вигляді подання контролюючим органом позову до суду про обмеження права виїзду. Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з абз.2 ч.1 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Тобто у даному випадку застосуванню підлягає саме ст. 87 ПК України, яка закріплює строк звернення контролюючого органу до суду, а саме - до погашення такого податкового боргу.
А тому ГУ ДПС у Дніпропетровській області не пропущено строків на звернення до суду, а тому висновок суду про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 123 КАС України у зв`язку з неподанням позивачем у встановлений строк заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є протиправним.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.
Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 000 000,00 грн, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
Статтею 289-2 КАС України встановлені особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.
За приписами частини першої названої норми у разі невиконання у встановлені ПК України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 000 000,00 грн, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Аналіз вказаних норм свідчить, що податковий орган може звернутися до суду з позовом про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України лише за умови одночасної наявності таких умов: існування податкового боргу, що становить більше 1 000 000,00 грн, та несплата такого боргу протягом 240 днів з моменту вручення податкової вимоги про його погашення.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2025 року у справі № 120/2450/24 дійшов висновку, що норми статті 289-2 КАС України не встановлюють окремих строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку, в тому числі і за загальними строками звернення до суду.
При цьому, право на звернення до суду згідно зі статтею 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України виникає через 240 днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, та повинно бути реалізовано в межах тримісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.
Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Отже, наведена норма чітко встановлює момент початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень саме з дня виникнення підстав, які наділяють його правом на подання визначених законом позовних вимог. Такими підставами слід уважати об`єктивно визначені обставини, за наявності яких суб`єкт владних повноважень усвідомлює або повинен усвідомлювати факт порушення публічного інтересу, на захист якого спрямований відповідний адміністративний позов. При цьому слід виходити з того, що строк звернення до суду не може визначатися на розсуд суб`єкта владних повноважень чи пов`язуватися з будь-якими суб`єктивними чинниками, такими як момент прийняття внутрішніх рішень чи отримання додаткових роз`яснень.
Таким чином, законодавець передбачив об`єктивний критерій для обчислення строку звернення до адміністративного суду, який забезпечує належну реалізацію принципів юридичної визначеності, стабільності правовідносин та оперативності у вирішенні публічно-правових спорів. Недотримання цього строку позбавляє суб`єкта владних повноважень можливості реалізувати своє право на судовий захист, якщо не буде встановлено наявності поважних причин для його поновлення. Вказане забезпечує збалансованість інтересів суб`єктів владних повноважень та інших учасників адміністративного процесу, сприяє дисциплінованості та прогнозованості діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, унеможливлює зловживання процесуальними правами та гарантує ефективний судовий захист прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з виникненням податкового боргу у Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ» контролюючим органом 18 квітня 2023 на адресу підприємства було надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 17.04.2023 №0003166-1310-0481 на суму боргу – 1282933,10 грн., яка була повернута на адресу відправника з відміткою «адресат відмовився», що підтверджується наявним в матеріалах позову конверту та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про отримання податковим органом кореспонденції - 25.05.2023.
Отже, відлік строку – 240 днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, що є підставою для звернення до суду в порядку ст. 289-2 КАС України, починається з 26.05.2023 (наступний день після отримання контролюючим органом поштової кореспонденції з відміткою пошти про її невручення), та закінчується – 20.01.2024.
Відповідно, 240 календарних днів для сплати податкового боргу у добровільному порядку, сплинули 20.01.2024 і саме ця дата є тим днем, з якого у контролюючого органу виникло право на пред`явлення відповідних позовних вимог, а відтак з цього моменту почав свій перебіг тримісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Натомість, контролюючий орган подав позов до суду лише 02.09.2025, що свідчить про те, що він скористався своїм правом звернення до суду значно пізніше визначеного законом тримісячного строку, при цьому жодних поважних причин такого пропуску ним не наведено.
З урахуванням правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 01 липня 2025 року у справі № 120/2450/24, від 24 липня 2025 року у справі №580/11507/24, відповідно до якої строк звернення до суду у подібних правовідносинах становить три місяці згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
У контексті покликань скаржника на правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 31 березня 2025 року у справі №160/5655/22, колегія суддів зауважує, що наведена постанова не містить аналізу питання щодо строку звернення до суду після набрання чинності Законом №1914-IX від 01.01.2022 у контексті частини другої статті 122 КАС України.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція.
Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 195, 250, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров